Граматичний час - це те, як мови говорять про час
безпосередньо не називаючи часовий проміжок,
натомість, змінюючи дієслова, щоб вказати, коли дія відбувається.
Тож, скільки різних часів є у мові на зразок англійської?
По-перше, відповідь видається очевидною:
є минулий,
теперішній
та майбутній.
Та завдяки тому, що називають граматичними аспектами,
кожен з цих часових періодів додатково розділяється.
Є чотири види цих аспектів.
В тривалому чи продовженому аспекті
дія відбувається в час мовлення.
Перфектний аспект описує завершені дії.
Перфектний продовжений аспект - це комбінація,
яка описує завершену частину тривалої дії.
Накінець, є простий аспект -
основна форма минулого, теперішнього та майбутнього часів,
в яких дія не зазначена як тривала чи дискретна.
Це все доволі важко збагнути, тому подивимося, як це працює в дії.
Уявімо, ваш друг розповів, що він вирушив на секретну морську місію
зібрати докази про таємничу морську істоту.
Часові рамки задані минулим часом,
але окрім цього є багато опцій.
Ваш друг може сказати, що істота атакувала їхнє судно,
це - простий минулий час, найзагальніший аспект,
без додаткових уточнень.
Вони спали, коли це трапилося -
тривалий процес, що продовжується в цей момент.
Вони також можуть сказати, що відправилися з Нантакету,
щоб описати дію, що відбулася раніше.
Це приклад минулого перфектного часу.
Чи що вони плавають протягом трьох тижнів -
те, що було неперервне та триває до цього моменту.
В теперішньому часі вони скажуть, що досі шукають істоту сьогодні -
вираження простої дії.
Можливо, вони готуються до наступної місії в той час, коли говорять.
І вони побудували особливу субмарину для цього - завершене досягнення.
До того ж, якщо вони розшукували можливі сліди істоти -
це те, що вони робили протягом певного часу та досі роблять це зараз,
що виражено теперішнім перфектним тривалим часом.
Отож, в чому полягає наступна місія?
Ви знаєте, що це досі не відбулося, бо вони відправляться наступного тижня -
простий майбутній час.
Ваші друзі шукатимуть невловиму істоту -
продовжувана тривала діяльність.
Вони кажуть, що субмарина досягне незвіданої глибини за місяць.
Це точне передбачення того,
що буде досягнуто в конкретний момент у майбутньому,
момент, у який вони плаватимуть вже протягом трьох тижнів -
це майбутній перфектний тривалий час.
Ключем до розуміння всіх цих різних часів
є те, що кожне речення має місце у конкретний момент,
чи то минулого, чи то теперішнього, а чи майбутнього.
Суть аспектів полягає в тому, що вони говорять вам статус дії
на певний момент.
В цілому, вони дають нам дванадцять таких можливостей в англійській мові.
А як щодо інших мов?
Такі, як французька,
суахілі
та російська мають такі ж підходи, як і в англійській.
Інші описують та поділяють час в інший спосіб.
Деякі мають меншу кількість граматичних часів, як-от японська мова,
в якій розрізняється лише минулий та не-минулий часи,
булі та тукан басі,
в яких розрізняється лише майбутній та не-майбутній часи,
та мандаринська з повною відсутністю дієслівних часів, лише з аспектами.
З іншого боку, у мові на зразок ягви минулий час поділено на численні ступені -
те, що трапилося годинами, тижнями чи роками тому.
В інших, часи взаємопов'язані з настроями, що можуть виражати терміновість,
необхідність
чи можливість подій.
Це робить переклад важкою, проте не неможливою справою.
Носії більшості мов, що не мають деяких часів, можуть виражати одні й ті ж ідеї
завдяки допоміжним словам, як "would" чи"did",
чи завдяки уточненню, який час вони мають на увазі.
Чи різноманіття від мови до мови
є лише різними способами описати одну й ту ж реальність?
Чи їхня різна структура відображає відмінні способи мислення про світ
чи про час?
І якщо так, то які інші способи сприйняття часу можуть існувати?