Kasno noću 1871. god. grupa jahača se spustila u uspavani vojni logor.
Za par minuta su unijeli paniku u logor,
ukrali oko 70 konja i nestali.
Pod vođstvom mladog poglavice po imenu Quanah Parker,
napad je bio posljednji u dugom nizu razmirica
duž teksaške granice između autohtonog naroda,
poznatog po imenu Numunu ili Komanči,
i snaga Sjedinjenih Država poslanih da kradu zemlju Komanča
za bijele doseljenike.
Mada je konflikt bio star decenijama,
američki pukovnik Ranald MacKenzie je vodio ovaj zadnji napad.
Od ljeta do zime je pratio Qaunah.
Ali, Quanah je isto tako pratio njega
i svaki put kad bi se pukovnik približio svojim metama,
one bi bez traga nestajale u nepreglednim ravnicama.
Komanči su imali kontrolu nad ovom teritorijom već skoro 200 godina,
lovili su bizone i čitava sela selili po ravnicama.
Spriječili su napade Španaca i Meksikanaca s juga,
pokušaje Amerikanaca da nasele zemlju sa istoka
i brojne pokušaje drugih autohtonih naroda da preuzmu moć.
Carstvo Komanča nije bila jedna ujedinjena grupa pod centralnom kontrolom,
nego su to bile brojne bande od kojih je svaka imala svog vođu.
Zajedničko svim ovim bandama je njihovo umijeće u jahanju -
svaki muškarac, žena i dijete su bili vješti u sedlu.
Njihove borbene vještine u sedlu
su daleko nadmašivale umijeća drugih, kako autohtonih naroda tako i kolonista,
tako da su kontrolisali ogromno područje sa relativno malo ljudi -
vjerovatno najviše oko 40 000
i samo oko 4-5 000 do momenta
kada su se Quanah Parker i Ranald Mackenzie suočili.
Quanah je rođen oko 1848. god. i bio je najstarije dijete Pete Nocone,
vođe bande Nokoni, i Cynthie Ann Parker,
kidnapovane bijele doseljenice koja se saživjela sa Komančima
i dobila ime Naduah.
Kada je Quanah imao 11-12 godina,
američka vojska je iz zasjede napala njegovo selo i otela mu majku i sestru.
Quanah i njegov mlađi brat su potražili utočište u drugoj bandi Komača,
Quahadi.
U narednim godinama Quanah se dokazao kao ratnik i vođa.
Kad je imao nešto više od 20 godina on i djevojka po imenu Weakeah su pobjegli
i time razljutili njenog moćnog oca i nekoliko drugih poglavica.
Bili su u bijegu oko godinu dana,
okupili su sljedbenike i Quanaha je postavljen za 'paraiba', tj. poglavicu
dok je još uvijek bio veoma mlad.
Pod njegovim vođstvom banda Quahada je uspjela izmaći američkoj vojsci
i nastaviti svoj način života.
Ali početkom 1870-ih godina, tržište na zapadnoj obali je postalo unosno
i lovci su poubijali na milione bizona u samo nekoliko godina.
U međuvremenu, američke snage su izvršile iznenadni napad
i ubile skoro svih 1400 konja bande Quahada, a ostale ukrale.
I mada se zakleo da se nikad neće predati, Quanah je znao da će bez bizona ili konja
Komančima na zimu sigurno zaprijetiti glad.
Tako su se 1875. god. Quanah i banda Quahada
preselili u rezervat Fort Sill u Oklahomi.
Kao lovci i skupljači nisu lako mogli preći
na poljoprivredni način života u rezervatu.
Američka vlada je obećala životne namirnice i potrepštine,
ali ono što su oni obezbijedili nije bilo ni blizu dovoljnog.
Quanah se tada odjednom našao u lošoj političkoj poziciji:
nije imao ni bogatstvo ni moć u poređenju sa onima
koji su duže boravili u rezervatu.
Ipak, uočio je priliku.
U sklopu rezervata su bili ogromni pašnjaci -
beskorisni za Komanče, ali idealni za stočare da napasaju svoja stada.
Započeo je unosan posao tako što je stočarima davao tu zemlju pod zakup,
isprva vrlo diskretno.
Na kraju je sa američkom vladom dogovorio prava o zakupu
koja su obezbjeđivala stalni izvor prihoda za Komanče u rezervatu.
Kako je ugled Quanaha u rezervatu rastao,
kao i njegova priznatost među vladinim zvaničnicima,
osigurao je bolju opskrbu životnim namirnicama,
zalagao se za izgradnju škola i kuća
i postao jedan od trojice plemenskih sudaca na sudu rezervata.
Umorna od pregovaranja sa više vođa,
američka vlada je željela da imenuje jednog poglavicu svih Komanča -
to je uloga koja nije postojala izvan rezervata.
Ipak, mnogi Komanči su podržali ideju da Quanah dobije tu ulogu,
baš kao što su ga neke starije poglavice podržale
da ih on vodi u borbi protiv američkih snaga.
Čak se i Quanahov nekadašnji suparnik, Ranald Mackenzie,
zauzeo za njegovo imenovanje.
Quanah je glumio u holivudskim filmovima, sprijateljio se sa američkim političarima,
jahao na paradi inauguracije Theodora Roosevelta.
Ipak, nikad nije odsjekao svoje duge pletenice
i zalagao se za crkvu američkih starosjedilaca i upotrebu peyote kaktusa.
Počeo se oslovljavati sa Quanah Parker, usvojivši prezime majke
i pokušao je da pronađe majku i sestru,
konačno saznavši da su obje umrle ubrzo nakon što su otete.
Quanah se iznova i iznova prilagođavao - različitim svjetovima, različitim ulogama
i okolnostima koje su se većini činile nepremostivim.
Iako ne bez kritika, nakon što je Quanah umro,
Komanči su počeli koristiti izraz "predsjedavajući"
da bi označili vrhovnog izabranog zvaničnika plemena,
tako ga priznavajući kao posljednjeg poglavicu Komanča
i model kulturnog opstanka i prilagođavanja.
U tom duhu današnji narod Komanča se raduje budućnosti,
sa preko 16 000 upisanih građana i nebrojenih potomaka.