Psalam 39(4-6) „Gospode, pokaži mi moj kraj i broj dana mojih, da znam kako mi je život krhak.“
„Evo, dao si mi dane kratke kao dlan, moj životni vek je ništa pred Tobom.“
„Svaki čovek je samo udah.
Svaki čovek kao avet tumara, uzalud trči okolo, gomila bogatstvo, a ne zna ko će ga pokupiti.“
Postoji otrežnjujuća težina u rečima Davida.
On ne traži dug život.
Ne moli se za bogatstvo, niti uspeh.
On traži od Boga da ga potseti koliko je život kratak.
Zašto?
Jer kad se setimo koliko je kratko naše vreme na Zemlji,
To nam preuredi prioritete.
Prestanemo da jurimo u prazno, i počnemo da idemo za suštinom.
Počinjemo da hodamo u strahu Gospodnjem,
Koji je početak svake mudrosti.
Ali kada bi ljudi zaista shvatili, kako je život prolazan.
Kako je svaki udah poklon i kako je svaki dan dragocena prilika..
Da li mislite da bi vreme proveli gledajući TV ili društvene mreže?
Prema statistici u 2024. godini, preko 60% Amerikanaca gleda TV 3 sata dnevno.
Što je 1000 sati godišnje, koje bi moglo da uložiti
u svoj odnos sa Bogom ili sa svojom porodicom,
Umesto pasivne zabave.
Tu nije kraj.
Prosečni Amerikanac, provede preko 6 sati dnevno onlajn,
sa prosečno 2 sata i 14 minuta od tog vremena na društvenim mrežama.
Prema podacima „Statiste“ i „Gorućih tema“, to je ukupno 800 sati godišnje,
koje provedemo na društvenim mrežama,
A ovi brojevi su još veći kod tinejdžera.
Oni, prema istraživanju, provedu prosečno 4,8 sati dnevno na društvenim
mrežama , dok pojedini provede preko 7 sati dnevno.
To je hiljade sati godišnje.
Koje bi umesto toga mogle da se iskoriste da se približimo Bogu,
da produbimo veze.
Ili da služimo drugima, započnemo neki posao ili bavimo se sportom.
Prosečni Amerikanac provede 6 sati i 38 min.
dnevno na ekranima povezanim internetom.
Što je skoro 40% od vremena kretanja.
Prema istraživanju nakupi se nekoliko godina vremena pred ekranima.
Psalmista se nije molio za više vremena.
Molio se za mudrost. "Nauči nas da brojimo svoje dane", u Psalmu 9:12 "da bi dobili mudrost u srcu."
Kad zaboravimo koliko je život kratak, gubimo vreme na stvari koje nisu važne.
Ali kad zaista razumemo kako nam je vreme kratko,
prestanemo da jurimo za prolaznim..
I počnemo da tražimo ono što je večno.
Ovo upozorenje iz Psalma 39 malo ljudi prihvata.
Mnogi žive kao da imaju neograničeno vreme.
Odlažu pokajanje, odlažu poslušnost.
Smatraju da je sutra obećano.
Ali David nas suočava sa realnošću da je naš život krhak.
Da prolazi kao dah.
Da je samo nekoliko centimetara kratak.
U odnosu na večnost naš celi život je ništa.
Kao što se magla diže jutrom i nestaje do podneva, takav je naš život.
Ovde smo danas.. sutra nas nema.
Svet nas uči da zidamo zdanja.
Ali Biblija nas uči da gradimo oltare.
Svrha života nije da se pamte naša imena,
već da proslavimo Božije ime.
Biblija kaže- Danas je dan spasenja.
Nije nam zagarantovan naredni udah.
Živimo u svetu koji nas uči da kontrolišemo, da planiramo.
Pravimo petogodišnje planove i ciljeve,
govore da je život u našim rukama.
Ali Davidova molitva raspršuje tu iluziju.
On shvata da on ne određuje svoj kraj.
Ne odlučuje još koliko dana ima.
Bog to određuje.
Sve dok to ne razumemo,
nastavićemo da živimo kao da smo Bogovi svog života.
Psalam 39 istrže patos ispod ljudskog ponosa .
Potseća nas da mi nismo Bogovi.
Da smo prašina.
Svaki udah koji uzmemo je milost.
Svaki otkucaj srca je poklon.
Dužina naših dana nije u našim rukama. T
a činjenica treba da nas vuče ka poniznosti, a ne ka aroganciji.