ב 1992,
ספינת מטען שנשאה צעצועי אמבט נקלעה לסערה.
מכולות נשטפו מהסיפון,
וגלים סחפו 28,000 ברווזי צעצוע וצעצועים אחרים לאוקיינוס השקט הצפוני.
אבל הם לא נשארו יחד.
להפך --
הברווזים נשטפו מאז לכל העולם,
ומדענים השתמשו בנתיביהם
כדי למפות הבנה טובה יותר של זרמי האוקיינוס.
זרמי אוקיינוס מונעים על ידי מגוון מקורות:
הרוח, הגאות, שינויים בדחיסות המים,
וסיבוב כדור הארץ.
הטופוגרפיה של קרקעית האוקיינוס וקוי החוף משנים את התנועות האלו,
גורמים לזרמים להאיץ,
להאיט, או לשנות כיוון.
זרמי אוקיינוס נכנסים לשתי קטגוריות עיקריות:
זרמים על פני השטח וזרמי אוקיינוס עמוקים.
זרמים על פני השטח שולטים בתנועה
של 10 האחוזים העליונים של מי האוקיינוס,
בעוד זרמי אוקיינוס עמוקים מניעים את 90 האחוזים האחרים.
למרות שיש להם מטרות שונות,
זרמי אוקיינוס על פני השטח והעמוקים משפיעים אחד על השני
בריקוד מורכב ששומר על תנועת כל האוקיינוס.
ליד החוף,
זרמים על פני השטח מונעים גם על ידי רוח וגם גאות,
מה שמושך מים קדימה ואחורה כשפני המים יורדים ועולים.
בינתיים, באוקיינוס הפתוח, רוח היא הגורם העיקרי לזרמים על פני השטח.
כשרוח נושבת על פני האוקיינוס,
היא מושכת את השכבות העליונות של המים יחד איתה.
המים הנעים מושכים שכבות מתחתיהן,
ואלו מושכים את אלו שמתחתיהן.
למעשה, מים בעומק עד 400 מטר
עדיין מושפעים על ידי הרוח על פני השטח.
אם אתם עושים זום החוצה כדי להביט בתבניות של זרמים על פני השטח על פני כל הפלנטה,
אתם תראו שהם יוצרים לולאות גדולות שנקראות חישוקים,
שנעים בכיוון השעון בחצי הכדור הדרומי
ונגד כיוון השעון בחצי הכדור הדרומי.
זה בגלל הדרך בה סיבוב כדור הארץ
משפיע על תבניות הרוחות שיוצרות את הזרמים האלו.
אם כדור הארץ לא היה מסתובב,
אויר ומים היו פשוט נעים קדימה ואחורה
בין לחץ נמוך בקו המשווה
ולחץ גבוה בקטבים.
אבל כשכדור הארץ מסתובב,
אויר שנע מקו המשווה לקוטב הצפוני מוטה מזרחה,
ואויר שנע חזרה מטה מוטה מערבה.
תמונת המראה מתרחשת בחצי הכדור הדרומי,
כך שהזרמים העיקריים של הרוח
יוצרים תבניות לולאה מסביב לאגני האוקיינוסים.
זה נקרא אפקט קורייוליס.
הרוחות דוחפות את האוקיינוס תחתן לאותם חישוקים מסתובבים.
ובגלל שמים מחזיקים חום יותר ביעילות מאויר,
הזרמים האלו עוזרים לחלק חום מסביב לפלנטה.
בניגוד לזרמים על פני המים,
זרמי אוקיינוס עמוקים מונעים בעיקר על ידי שינויים בדחיסות מי האוקיינוס.
כשמים נעים לקוטב הצפוני,
הם מתקררים.
יש בהם גם ריכוז מלחים גבוה יותר,
בגלל שגבישי הקרח שנוצרים לוכדים מים בעודם משאירים את המלח מאחור.
המים הקרים והמלוחים האלה דחוסים יותר,
אז הם שוקעים,
ומים חמים יותר מפני השטח לוקחים את מקומם,
ויוצרים זרם אנכי שנקרא סירקולציית תרמוהלין.
סחרור מים עמוקים של תרמוהלינות וזרמים על פני השטח שמונעים על ידי רוח
משתלבים כדי ליצור לולאה ארוכה שנקראת המסוע הגלובלי.
כשמים נעים מהמעמקים של האוקיינוס לפני השטח,
הם נושאים חומרים שמזינים את המיקרואורגניזמים
שיוצרים את הבסיס להרבה ממחזורי האוכל באוקיינוס.
המסוע הגלובלי הוא הזרם הארוך ביותר בעולם,
שמתפתל מסביב לכל הגלובוס.
אבל הוא נע במהירות של כמה סנטימטרים בשניה.
זה יכול לקחת לטיפת מים אלפי שנים לעשות את הסיבוב המלא.
עם זאת, עליית טמפרטורות פני הים גורמות למסוע הגלובלי
להאט כנראה.
מודלים מראים שזה גורם כאוס במערכת מזג האויר
בשני הצדדים של האטלנטי,
ואף אחד לא יודע מה יקרה אם הוא ימשיך להאט
או אם הוא יעצור לגמרי.
הדרך היחידה בה נהיה מסוגלים לחזות במדויק ולהתכונן בהתאם
תהיה להמשיך לחקור זרמים ואת הכוחות החזקים שמעצבים אותם.