פרופסור פוקנו, המדען התמהוני וההרפתקן הנודע,
מצא לעצמו אתגר חדש:
טיסה נון סטופ מסביב לעולם במטוס שהוא עצמו עיצב.
יכולתו לטוס לאורך זמן במהירות מדהימה של מעלת קו אורך אחת לדקה
על קו המשווה,
משמעה שייקח למטוס 6 שעות להקיף את כדור הארץ כולו.
ישנה רק בעייה אחת:
המטוס יכול להכיל רק 180,000 ליטר של דלק,
כמות שמספיקה רק למחצית הדרך.
בואו נהיה כנים.
הפרופסור ודאי היה יכול לעצב את המטוס כך שיוכל להכיל יותר דלק,
אבל מה הכיף בזה?
במקום, הוא תכנן פתרון קצת יותר משוכלל:
הוא בנה שלושה מטוסים זהים למשימה.
בנוסף למהירותם,
הפרופסור צייד אותם במספר כלים מדהימים.
כל אחד מהמטוסים יכול לשנות את כיוונו במהירות הבזק
ולהעביר כל כמות דלק שהיא למטוסים האחרים תוך כדי טיסה
מבלי להאט,
בהנחה שהם קרובים אחד לשני.
הפרופסור יטיס את המטוס הראשון,
בעוד שני עוזריו, פוגורי ואורוקנה יטיסו את שני המטוסים האחרים.
אולם רק שדה תעופה אחד הממוקם על קו המשווה,
נתן אישור לניסוי זה,
מה שהופך אותו לנקודת ההתחלה,
לקו הסיום,
ולמקום היחיד שבו המטוסים יכולים לנחות,
להמריא,
או לתדלק על הקרקע.
איזו תוכנית על שלושת המטוסים לרקום
על מנת לאפשר לפרופסור לטוס ללא הפסקה לאורך המסלול כולו ולהגשים את חלומו
מבלי שאף מטוס יתרסק בשל מחסור בדלק?
עצרו כאן אם ברצונכם לפתור את החידה בעצמכם.
תשובה בעוד: 3
תשובה בעוד: 2
תשובה בעוד: 1
לפי החישובים של הפרופסור,
הם יוכלו להשיג זאת אבל רק בקושי.
המפתח הוא למקסם את התמיכה שכל אחד מעוזריו נותן לו,
ולא לבזבז אף ליטר של דלק.
זה גם עוזר לחשוב על הבעייה בצורה סימטרית,
כך שיוכלו לבצע גיחות קצרות בכל כיוון
בעודם מכינים את הפרופסור למקטע נטול התמיכה באמצע המסע.
הנה פתרונו.
כל שלושת המטוסים ממריאים ב-12 בצהריים לכיוון מערב,
כל אחד מהם מלא ב-180,000 ליטר דלק.
לאחר 45 דקות, או שמינית זמן המסע כולו,
לכל מטוס נשארו 135,000 ליטר במיכל.
אורוקנה נותנת 45,000 לפרופסור ו-45,000 לפוגורי,
ובכך ממלאת לגמרי את מיכליהם.
עם 45,000 הליטרים שנשארו לה, אורוקנה חוזרת לשדה התעופה
ושמה פעמיה לטרקלין למנוחה המגיעה לה.
45 דקות מאוחר יותר, לאחר שהשלימו רבע מהמסע,
לפרופסור ולפוגורי שוב נשארו 135,000 ליטר.
פוגרי מעביר 45,000 למיכל הפרופסור,
ומשאיר לעצמו את 90,000 הליטר הדרושים לחזרתו.
פרופסור פוקנו מותח איבריו ושם את האלבום האהוב עליו.
הוא יהיה לבד למשך זמן מה.
בינתיים, אורוקנה מחכה בדריכות לחזרתו של פוגורי,
כשמטוסה מתודלק עד הסוף ומוכן לצאת לדרך.
בשנייה שמטוסו נוחת, היא ממריאה, והפעם מזרחה.
בנקודה זו, חלפו בדיוק 180 דקות
והפרופסור נמצא בחצי הדרך
עם 90,000 ליטר של דלק במיכלו.
במשך 90 הדקות הבאות,
מטוסיהם של הפרופסור ושל אורוקנה נעים האחד לכיוון השני
ונפגשים בשלושת רבעי הדרך.
בדיוק לפני שלפרופסור אוזל הדלק,
הוא מבחין במטוסה של אורוקנה.
היא נותנת לו 45,000 ליטר מה-90,000 שנותרו לה,
כך שלכל אחד מהם יש כעת 45,000.
אבל זה רק מחצית ממה שדרוש להם כדי לחזור לשדה התעופה.
למרבה המזל, באותו רגע ממש מטוסו המתודלק של פוגורי ממריא.
45 דקות לאחר מכן, בדיוק לפני שלשני המטוסים עומד לאזול הדלק,
הוא פוגש אותם בקו אורך 315,
ומעביר לכל אחד מהם 45,000 ליטר דלק ובכך משאיר 45,000 לעצמו.
שלושת המטוסים נוחתים חזרה בשדה התעופה בדיוק לפני שמד הדלק שלהם מראה אפס.
בעוד העיתונאים והצלמים מריעים,
הפרופסור מבטיח שמטוסיו יהיו זמינים בקרוב לטיסות מסחריות,
ברגע שיבינו איך למנוע מהארוחות בטיסה
להישפך על הריצפה.