În călătoria tipică a eroului,
protagonistul pornește în aventură,
trece prin transformări majore și se întoarce acasă triumfător.
Dar în mitologia irlandeză, Eachtraí,
drumul spre Lumea de dincolo nu are întoarcere.
Există multe versiuni ale acesteia în mitologia irlandeză,
dar cel mai cunoscut exemplu e cel din povestea lui Oisín.
Oisín era fiul lui Fionn mac Cumhaill,
liderul unui grup de războinici păgâni cunoscuți sub numele de Fianna.
Într-o zi, călătorind cu însoțitorii săi,
Oisín a fost vizitat de prințesa nemuritoare Niamh.
Cei doi s-au îndrăgostit pe loc,
Niamh l-a luat pe Oisín pe calul său alb
și au călătorit până la țărmul mării irlandeze.
Pe măsură ce se apropiau de orizont, se afundau într-o ceață aurie.
Au ajuns pe țărmul unui regat strălucitor numit Tír na nÓg.
Aici trăiau Tuatha Dé Danann, conducătorii Irlandei în antichitate,
cu mult înainte de nașterea lui Oisín.
Odată cu sosirea sa, Oisín a avut tot ce și-a dorit.
A avut o căsătorie grandioasă cu Niamh și a fost primit în familia acesteia.
Când dorea să asculte muzică, la urechi îi răsunau tonuri fermecătoare.
Când era înfometat, apăreau vase aurite, pline cu mâncăruri aromate.
A admirat peisaje spectaculoase și culori pentru care nu avea nume.
În jurul său, ținutul și oamenii trăiau într-o perfecțiune imobilă.
Dar Oisín nu știa că Tír na nÓg era Lumea celor tineri,
unde timpul stă pe loc și oamenii nu îmbătrânesc.
În noua sa casă, Oisín a continuat să vâneze și să exploreze ca în Irlanda.
Dar în Lumea celor tineri, deținea o nouă putere ciudată.
La finalul fiecărei zile de aventură,
rănile sale se vindecau miraculos dormind în brațele iubitei sale.
Deși gloria și plăcerea îi erau accesibile în Lumea celor tineri,
lui Oisín îi era dor de Fianna și de aventurile din Irlanda.
După trei ani în Tír na nÓg, a fost subit chinuit de dorul de casă.
Înainte de întoarcere, Niamh l-a avertizat
să nu descalece ca să nu atingă pământul cu picioarele.
Ajuns la țărmul Irlandei,
Oisín simțea un fel de umbră abătută asupra lumii.
Pe dealul unde era situat palatul tatălui său,
era doar o ruină acoperită de buruieni.
Chemarea familiei și a prietenilor săi a răsunat printre pereții goi.
Terifiat, Oisín a călărit până a întâlnit un grup de țărani ce munceau câmpul.
Se străduiau să înlăture un bolovan de pe pământul lor,
dar uitând avertizarea lui Niamh,
Oisín a descălecat și a mutat piatra prin forța sa supraomenească.
Uralele martorilor au devenit rapid țipete.
În locul tânărului era acum un bătrân cu barba până în pământ
și ale cărui picioare au cedat.
I-a strigat pe Finn și Fianna,
dar oamenii recunoșteau aceste nume
doar din trecutul îndepărtat, de acum 300 de ani.
Timpul l-a trădat pe Oisín
și întoarcerea sa în lumea muritorilor l-a îmbătrânit ireversibil.
În folclorul irlandez,
se spune că Lumea celor tineri poate fi văzută în adâncurile fântânilor,
pe linia orizontului
sau în bezna peșterilor.
Dar cei care știu povestea lui Oisín au o altă viziune,
aceea că o prințesă luminoasă, purtată de valuri pe un cal alb,
încă speră la întoarcerea iubitului său pierdut.