Äärimmäinen totuus on sanatonta. Hiljaisuutta hiljaisuudessa. - Pirke Avot
Maailman suurimmat hengelliset opettajat muinaisista nykypäiviin ovat jakaneet
näkemyksen siitä, että olemuksemme syvin totuus ei löydy
mistään erityisestä uskonnosta tai hengellisestä perinteestä,
vaan se löytyy jokaisen ihmisen sydämestä.
Runoilija Rumi sanoi: "Missä on se kuu, joka ei koskaan nouse tai laske? Missä se on
sielu, joka ei ole mukanamme eikä ilman meitä? Älä sano, että se on täällä tai tuolla.
Kaikki luomukset ovat "Sitä", mutta vain niille silmille, jotka voivat nähdä.
Osa 2: (Se ei ole, mitä luulet)
Baabelin tornin tarinassa ihmiskunta hajosi lukemattomiksi
kieliksi, uskomuksiksi, kulttuureiksi ja etupiireiksi. Babel tarkoittaa kirjaimellisesti "Jumalan porttia".
Portti on ajatteleva mielemme - meidän ehdonvaraiset rakenteemme. Ne jotka
tulevat ymmärtämään todellisen luontonsa, tuolla puolen nimeä ja muotoa olevan olemuksensa,
ovat vihkiytyneet suureen mysteeriin, joka on portin ulkopuolella.
Vanhassa elefanttivertauksessa kuvataan kuinka erilaiset
perinteet ovat oikeastaan kaikki osoittamassa yhtä suurta totuutta. Sokeiden ryhmästä
jokainen koskettaa eri elefantin osaa ja saa omanlaisensa vaikutelman
siitä mitä elefantti on. Norsun jalkaa vasten seisova henkilö kuvailee
elefantin olevan kuin puu. Häntää koskeva henkilö sanoo, että norsu on kuin
köysi. Norsu on kuin keihäs, sanoo se, joka on syöksyhampaan vieressä. Jos joku
koskettaa korvaa, hänestä tuntuu siltä, että elefantti on kuin viuhka.
Kylkeä koskettava henkilö on vakuuttunut siitä, että norsu on kuin seinä.
Ongelmana on, että koskettaessamme elefanttimme osaa uskomme kokemuksemme
oleva ainoa totuus. Emme tunnusta tai arvosta sitä, että jokaisen henkilön
kokemus on saman eläimen eri osasta.
Ikiaikainen filosofia ymmärtää, että kaikilla hengellisillä ja
uskonnollisilla perinteillä on jaettavana yhtä yleistä totuutta: Mystistä tai
transsendenttia todellisuutta, jolle perustalle kaikki henkinen tieto ja
oppi on kasvanut.
Swami Vivekananda tiivisti ikiaikaisen opetuksen, kun hän sanoi:
"Kaikkien uskontojen loppu on jumalan toteutuminen sielussa. Se on yksi yleinen uskonto."
Tässä elokuvassa käytämme sanaa jumala vain kielikuvana osoittamassa
ylitsepääsemätöntä, suurta mysteeriä rajoitetun egoisen mielen yli.
Oman todellisen itsensä eli läsnäolevan itsensä ymmärtäminen on jumalallisen luontonsa tajuamista.
Jokaisella sielulla on mahdollisuus ilmentää uutta korkeampaa tietoisuutta
ja herättää se unesta ja muotoon samaistumisesta.
Kirjailija ja visionääri Aldous Huxley, joka tunnetaan kirjastaan "Uusi uljas maailma"
sanoo kirjassaan "Perennial Philosophy", että historiassa toistuu aina uudelleen
aika ajoin eräs opetus, ja se ottaa muotonsa
sitä ympäröivästä kulttuurista. Hän kirjoittaa: "Ikiaikainen filosofia" on
tiivistetysti ilmaistuna sanskritin kaavassa "Tat Tvam Asi"; "Sitä Sinä olet."
Atman tai läsnäoleva ikuinen itse on yhtä Brahmanin kanssa, absoluuttinen periaate
kaikesta olemassaolosta ja jokaisen ihmisen lopullinen päämäärä on
löytää totuus itsensä. Selvittää kuka hän todella on.
Jokainen perinne on kuin timantin viiste, joka heijastaa saman totuuden ainutlaatuista
näkökulmaa, samalla heijastaen ja valaisten toisia.
Kielellisistä tai käsitteellisistä kehyksistä riippumatta kaikilla tuota
ikiaikaista opetusta kuvaavilla uskonnoilla on jonkinlainen käsitys siitä, että on olemassa
yhteys johonkin suurempaan, johonkin itsemme tuolle puolen.
On mahdollista oppia ja integroida opetuksia useastakin
lähteestä ilman että samaistaa käsitystä itsestä niihin. Sanotaan, että kaikki todelliset
henkiset opetukset ovat vain sormi osoittamassa tuonpuoleiseen totuuteen.
Jos pidämme kiinni uskonkappaleista, opetus mukavuussyistä
jättää hengellisen kehityksen kitukasvuiseksi. Totuuden ymmärtäminen konseptin ulkopuolella vapauttaa kaikesta
takertumisesta ja kiinnittymisestä, päästää irti kaikista uskonnollisista käsitteistä.
Egon näkökulmasta sormi, joka osoittaa sinulle samadhia,
osoittaa suoraan kohti kuilua.
Pyhän Ristin Johannes sanoi: "Jos tahtoo olla varma kulkemastaan polusta,
täytyy sulkea silmänsä ja kävellä pimeässä."
"Eläminen täyttä elämää...
on oleskelua aina ei-kenenkään maalla...
... ja olla halukas kuolemaan aina uudelleen." -- Pema Chödron
Samadhi alkaa hypyllä tuntemattomaan.
Muinaisissa perinteissä sanottiin, että samadhin ymmärtämiseksi
täytyy kääntää tietoisuus pois kaikista tutuista kohteista; kaikista ulkoisista
ilmiöistä, ehdollistuneista ajatuksista ja tunteista, kohti tietoisuuttta itseään,
kohti sisäistä lähdettä; oman olemisensa sisimpään ytimeen. Tässä elokuvassa
käytämme sanaa samadhi viittaamaan transsendenttiseen, korkeimpaan
samadhiin, joka on nimetty Nirvikalpa Samadhiksi.
Nirvikalpa Samadhissa itsen aktiivisuus ja
kaikki etsiminen ja tekeminen lakkaavat. Voimme vain puhua siitä, mikä putoaa pois, kun lähestytään sitä
ja mitä ilmestyy uudelleen, kun palaamme takaisin siitä. Ei ole olemassa ymmärtämistä eikä
ei-ymmärtämistä, ei "jotain asiaa" eikä "ei mitään", ei tietoisuutta eikä
tiedostamattomuutta. Se on ehdotonta, ääretöntä ja selittämätöntä mielelle.
Kun itse palaa toimintaan, läsnä on ei-tietäminen; eräänlainen uudestisyntyminen,
ja kaikki uudistuu. Meille jää jumalallinen tuoksu,
joka kestää pitempään aina polulla kehittymisen mukaan.
Muinaisissa perinteissä on kuvattu useita erilaisia samadhin tyyppejä, ja
tässä kieli on aiheuttanut paljon sekaannusta vuosien varrella.
Viittaamme sanalla samadhi transsendenttiseen yhteyteen, mutta voisimme
yhtä hyvin käyttää sanaa toisestakin perinteestä. Samadhi on muinainen sanskritin
termi, joka on yhteinen vedalaisen joogaperinteen ja Intian Samkhya-perinteen kanssa
ja se on läpäisevänä monissa muissa hengellisissä perinteissä. Samadhi on kahdeksantena osana
Patanjalin kahdeksanosaista joogaa ja kahdeksantena
osana Buddhan jaloa kahdeksanosaista polkua. Buddha käytti sanaa "Nirvana",
"vanan" eli itsen toiminnan lakkaaminen.
Patanjali kuvaili joogaa tai samadhia sanoilla "chitta vritti nirodha", joka
sanskritissa tarkoittaa mielen "pyörteilyn tai spiraalin lopettamista". Se on tietoisuuden
erottamista koko mielen matriisista tai luomuksista.
Samadhi ei merkitse mitään käsitettä, koska sen ymmärtäminen edellyttää
koko käsitteellisestä mielestä luopumista.
Eri uskonnot ovat käyttäneet erilaisia sanoja kuvaamaan jumalallista yhteyttä.
Itse asiassa sana "uskonto" tarkoittaa jotain vastaavaa. Latinankielessä "religare"
tarkoittaa uudelleen sitoutumista tai uudelleen kytkemistä. Se on samanlainen kuin sana yoga, joka
tarkoittaa yhteenliittämistä, maailmallisen yhdistämistä transsendenttiseen.
Islamilaisuudessa se näkyy itse sanassa islam, jonka muinainen arabialainen merkitys on
alistumista tai rukousta Jumalalle. Se merkitsee täydellistä nöyrtymistä tai luopumista
itsen rakenteesta.
Kristilliset mystikot kuten Fransiskus Assisilainen, Avilan Pyhä Teresa ja
Pyhän Ristin Johannes kuvaavat yhteyttä Jumalaan, sisällä olevaan Jumalan valtakuntaan.
Tuomaan evankeliumissa Kristus sanoi: "Valtakunta ei ole täällä eikä siellä.
Pikemminkin Isän valtakunta on levinnyt maan päälle, eivätkä ihmiset sitä näe."
Kun katsoo Kreikan filosofien, Platonin, Plotinuksen, Parmenidesin,
ja Herakleituksen töitä ikiaikaisten opetusten näkökulmasta, näkee
niiden ilmentävän samaa viisautta. Plotinus opettaa, että suurin inhimillinen pyrkimys on
ohjata ihmisolento kohti täydellisyyden ylintä tilaa ja yhteyttä Ykseyteen.
Lakota-intiaanien poppamies ja pyhä mies Musta Hirvi sanoi: "Ensisijainen ja tärkein rauha
on se, joka tulee ihmisten sieluihin, kun he
ymmärtävät oman suhteensa, yhteytensä universumiin ja kaikkiin sen voimiin.
Ja kun he ymmärtävät, että maailmankaikkeuden keskellä asuu Suuri Henki ja
että tämä keskus on todella kaikkialla. Se on jokaisessa meistä."
Heräämisen polussa, ellei ole samadhissa,
on aina kaksi ääripäätä, kaksi sisäänkäyntiä, joista valita. On kaksi ulottuvuutta:
toinen kohti puhdasta tietoisuutta, toinen kohti ilmiöiden maailmaa. Ylöspäin
vievä virta kohti absoluuttista, ja alaspäin virta kohti Mayaa, ja kaikki
se ilmenee, niin näkyvänä kuin näkymättömänä. Suhteellisen suhde
absoluuttiseen voitaisiin tiivistää seuraavassa Sri Nisargadatta Maharaj-lainauksessa:
"Viisaus on tietää, etten ole mitään, rakkaus on tietää, että olen kaikki, ja
näiden kahden välillä elämäni liikkuu."
Tästä liitosta syntyy uusi jumalallinen tietoisuus. Jotain syntyy
näiden vastakohtien yhdistämisestä eli dualistisen näkemystavan
romahtamisesta, mutta mikä on syntynyt ei ole asia, eikä se ole koskaan syntynyt.
Tietoisuus kukkii luoden jotain uutta, mitä voi kutsua
ikiaikaiseksi kolminaisuudeksi.
Jumala-isä, transsendentti, tuntematon ja muuttumaton, on yhdistynyt
jumalalliseen naiseuteen, joka on kaikkea muuttuvaa. Tämä liitto saa aikaan
alkemiallisen muutoksen; eräällä tavalla kuoleman ja uudestisyntymisen.
Vedalaisissa opetuksissa jumalallista liittoa edustaa kaksi perusvoimaa,
Shiva ja Shakti. Jumalien nimet ja kasvot muuttuvat koko historian ajan,
mutta niiden perusominaisuudet pysyvät. Tästä liitosta on syntynyt
uusi jumalallinen tietoisuus, uusi tapa elää maailmassa. Kaksi vastakohtaa
ovat erottamattomasti yksi. Universaalinen energia, joka on ilman keskustaa ja rajoituksia.
Se on puhdasta rakkautta. Mitään ei ole saatavissa tai menetettävissä,
koska se on täysin tyhjä, mutta täysin täynnä.
Olipa kyseessä Mesopotamian mysteerikoulut,
babylonialaiset ja assyrialaiset perinteet, muinaisen Egyptin uskonnot,
muinaisen Afrikan nuubialaiset ja kemet-kulttuurit, shamaaniset ja syntyperäiset
perinteet ympäri maailmaa, antiikin Kreikan mystiikka, gnostilaiset,
ei-dualistit, buddhalaiset, taolaiset, juutalaiset, zarathustralaiset, jainalaiset, muslimit,
tai kristityt; huomaa, että kaikkia yhdistävänä linkkinä on korkein hengellinen
oivallus, joka on mahdollistanut niiden kannattajille samadhin ymmärtämisen.
Varsinainen sana samadhi tarkoittaa jotain sellaista, että ymmärtää samuuden eli ykseyden
kaikessa. Se merkitsee yhteyttä. Se yhdistää kaikki itseäsi
koskevat näkökohdat. Mutta älä sekoita älyllistä ymmärtämistä
samadhin tosiasialliseen toteutumiseen. Juuri sinun hiljaisuutesi ja tyhjyytesi yhdistää kaikki
elämän spiraalin tasot.
Samadhin muinaisen opetuksen kautta ihmiskunta voi alkaa
ymmärtää kaikkien uskontojen yhteistä lähdettä ja palautuu taas kerran linjaan
elämän kiertokulun, Suuren Hengen, Dhamman tai Taon kanssa.
Spiraali on silta, joka ulottuu mikrokosmoksesta makrokosmokseen.
DNA:sta sisäiseen Lotus-energiaan, joka ulottuu chakrojen läpi,
galaksien spiraalivarsiin.
Jokainen sielun taso ilmenee spiraalina, jatkuvasti kehittyvinä oksina, jotka
elävät, tutkivat. Todellinen samadhi tuntee tyhjyyden
itsen kaikilla tasoilla. Kaikissa sielun suojakuorissa. Spiraali on
dualismin ja elämän ja kuoleman kiertokulun loputon leikki.
Ajoittain unohdamme yhteytemme lähteeseen.
Linssi, jonka läpi katsomme, on hyvin pieni, ja pidämme itseämme rajoittuna
olentona kulkemassa maan päällä, vain jälleen kerran tehdäksemme matkan takaisin
lähteeseen;
keskukseen, joka on kaikkialla.
Chuang Tzu sanoi: "Kun ei ole enää eroa tämän ja tuon välillä, sitä
kutsutaan Taon hiljaiseksi pisteeksi. Kierteen keskipisteessä
voi nähdä äärettömän kaikessa."
Muinaisella mantralla "om mani padme hum" on runollinen merkitys. Yksilö herää eli
tajuaa jalokiven lootuksen sisällä. Todellinen luontosi herää sielun sisällä,
maailmana maailmassa.
Hermetismin periaatteen mukaan "Kuten yllä niin alla, kuten alla niin yllä", voimme käyttää
vertauskuvia voidaksemme ymmärtää mielen ja hiljaisuuden välistä suhdetta,
suhteellisen ja absoluuttisen suhdetta.
Yksi tapa saada kuva samadhin ei-käsitteellisestä luonteesta
on käyttää mustaa aukkoa vertauskuvana.
Mustaa aukkoa on perinteisesti kuvattu avaruuden alueeksi, jonka massiivinen
gravitaatiokenttä niin voimakas, ettei siitä voi paeta valoa tai ainetta. Uudet teoriat
olettavat, että kaikilla esineillä pienimmistä mikroskooppisista hiukkasista
makrokosmoksen muodostelmiin kuten galakseihin, on musta aukko tai salaperäinen
singulariteetti/vääristymä keskellä. Tässä vertauskuvassa aiomme käyttää tätä uutta
musta aukon määritelmää "keskuksena joka on kaikkialla".
Zenissä on monia runoja ja koaneja, jotka tuovat meidät kasvotusten
portittoman portin kanssa. Sinun on läpäistävä portiton portti ymmärtääksesi samadhi.
Tapahtumahorisontti on aika-avaruudessa oleva raja, ja sen yli tapahtumat eivät voi
vaikuttaa ulkopuoliseen tarkkailijaan. Se tarkoittaa, että et voi tietää mitään,
mikä tapahtuu tapahtumahorisontin ulkopuolella. Voi sanoa, että mustan aukon tapahtumahorisontti
on kuin portiton portti. Se on kynnys
itsen ja ei-itsen välillä. Ei ole "minua", joka kulkee tapahtumahorisontin läpi.
Musta aukon keskellä on yksiulotteinen singulariteetti, joka sisältää
miljardien aurinkojen massan käsittämättömän pienessä tilassa. Itse asiassa
äärettömän massan. Kirjaimellisesti maailmankaikkeus jossain äärettömästi pienemmässä kuin
hiekan jyvässä. Singulariteetti on jotain käsittämätöntä ajan ja paikan tuolla puolen.
Fysiikan mukaan liike on mahdotonta, asioiden olemassaolo on mahdotonta.
Mitä se sitten onkaan, se ei kuulu
havaintojen maailmaan, mutta sitä ei voi kuvata pelkäksi hiljaisuudeksikaan.
Se on hiljaisuuden ja liikkeen tuolla puolen. Kun ymmärrät keskuksen, joka on
kaikkialla ja ei-missään, duaalisuus hajoaa, muoto ja tyhjyys,
aika ja ajattomuus.
Sitä voisi kutsua dynaamiseksi hiljaisuudeksi tai paljon puhuvaksi tyhjyydeksi keskellä
absoluuttista pimeyttä. Taolainen opettaja Lao Tse sanoi:
"Pimeyden pimeys on yhdyskäytävä kaikkeen ymmärtämiseen".
Kirjailija ja vertaileva mytologi Joseph Campbell kuvailee toistuvaa
symbolia, osaa muinaisesta filosofiasta, jota hän kutsuu Axis Mundiksi;
keskipiste eli korkein vuori.
Napa, jonka ympärillä kaikki pyörii. Kohta, jossa paikallaanolo ja liike ovat
yhdessä. Tästä keskuksesta syntyy mahtava kukkiva puu. Bodhi-puu,
joka liittyy kaikkiin maailmoihin. Kuten aurinko imeytyy mustaan aukkoon, kun sinä
lähestyt suurta todellisuutta, elämäsi alkaa kiertää sitä ja
sinä alat kadota.
Kun lähestyt läsnäolevaa itseä, se voi olla pelottavaa ego-rakenteelle.
Portin vartijat ovat paikalla testatakseen niitä, jotka ovat matkallansa.
On oltava halukas kohtaamaan suurimmat pelkonsa ja samaan aikaan
hyväksymään oma luontainen voimansa. Tuoda valoa alitajuisille kauhuille ja
niihin piiloutuneelle kauneudelle. Jos mielesi ei ole liikuttunut, jos ei ole itseä reagoimassa, niin
kaikki alitajunnan tuottamat ilmiöt syntyvät ja menevät pois.
Tämä on se henkisen matkan kohta, jossa uskoa tarvitaan eniten. Mitä me
tarkoitamme uskolla? Usko/luottamus ei ole sama kuin uskomus. Uskomus on jonkin asian hyväksymistä
mielen tasolla tuomassa mukavuutta ja varmuutta. Uskomus on mielen tapa
nimetä tai valvoa kokemusta. Usko/luottamus on itse asiassa päinvastoin. Usko on
pysymistä täydellisen tietämättömänä, hyväksymällä se, mitä tahansa
nousee tiedostamattomasta. Usko on antautumista singulariteetin vetovoimaan,
itsensä haihduttamiseen ja hajottamiseen, jotta päästäisiin portittoman portin läpi.
Galaksin kehitys ja rakenne ovat läheisesti sidoksissa sen mustan aukon
mittakaavaan samalla tavalla kuin evoluutiosi on sidottu läsnäolevaan
Itseen, singulariteettiin, joka on sinun todellinen luontosi.
Emme näe mustaa aukkoa, mutta voimme tuntea sen siitä, miten muut asiat liikkuvat
sen ympärillä, miten se vaikuttaa fyysiseen todellisuuteen. Samoin mekään
emme voi nähdä todellista luontoamme. Läsnä oleva itse ei ole mikään asia, vaan voimme tarkkailla
valaistunutta toimintaa. Kuten Zen-mestari Suzuki sanoi: "Tarkkaan ottaen,
ei ole valaistuneita ihmisiä. Vain valaistunutta toimintaa on."
Emme voi nähdä sitä, kuten silmäkään ei voi nähdä itseään. Emme voi nähdä sitä, koska se on sitä,
jonka avulla näkeminen on mahdollista. Kuten musta aukko, samadhi ei ole
"ei mitään", eikä kumpikaan ole asia. Se on "ei asian" ja "asian"
dualistisuuden romahdus. Ei ole yhtä porttia päästä suureen todellisuuteen,
vaan on olemassa äärettömästi polkuja. Dharman polut ovat kuin loputon kierre
ilman alkua ja loppua. Kukaan ei voi ohittaa portitonta porttia. Kukaan ei ole sitä
koskaan keksinyt miten, eikä kukaan koskaan keksi. Ei kukaan voi kulkea portittomasta portista,
joten ole siis "ei-kukaan."
Samadhi on poluton polku, kultainen avain. Siinä loppuu samaistumisemme
itsen rakenteisiin, jotka erottavat sisäiset ja ulkoiset maailmat toisistaan.
On olemassa monia kehitysmalleja, jotka kuvaavat itsen rakenteen
kerroksia ja tasoja. Käytämme erästä hyvin vanhaa esimerkkiä.
Upanishadeissa atmania eli sielua peittäviä kuoria kutsutaan nimellä kosha.
Kukin kosha on kuin peili, kerros itsen rakennetta; verho tai mayan taso,
joka eksyttää meidät ymmärtämästä todellista luontoamme, jos samastumme siihen.
Useimmat ihmiset näkevät nämä heijastukset ja uskovat, että sitä he juuri ovat.
Yksi peili heijastaa eläinkerrosta, fyysistä kehoa. Toinen peili heijastaa
mieltäsi, ajatuksiasi, vaistoasi ja käsityksiäsi. Toinen taas sisäistä
energiaasi eli pranaa, jota voit tarkkailla kääntyneenä sisäänpäin. Eräs peili
heijastelee kuvitteellisella tasolla, joka on korkeampaa mieltä tai viisauskerrosta,
ja siellä on kerroksia transsendentaalisesta eli ei-dualistisesta autuudesta, jota koetaan
kun lähestytään samadhia.
On olemassa mahdollisesti lukemattomia peilejä tai näkökulmia itseen, ja voimme
eritellä niitä, ja ne muuttuvat jatkuvasti.
Useimmat eivät ole vielä löytäneet pranaan liittyvää, korkeampaa mieltä ja ei-dualistisen autuuden kerroksia.
He eivät edes tiedä, että niitä on olemassa.
Nämä kerrokset kertovat elämästäsi, mutta et näe niitä. Piilotetut peilit
todella kertovat elämästämme enemmän kuin näkyvät.
Ne ovat näkymättömiä, koska useimmille ihmisille ne eivät ole täysin tietoisuuden piirissä.
Kuten Indran jalokiviverkossa, peilit heijastavat toisiaan ja
heijastukset heijastavat toistensa heijastuksia loputtomiin. Muutos yhdellä
tasolla vaikuttaa samanaikaisesti kaikilla tasoilla.
Jotkut näistä peileistä voivat jäädä varjoon, ellei meillä ole onnea
saada pätevä opas auttamaan niiden valottamisessa. Tosiasiassa me
emme tiedä mitä emme tiedä. Kuvitellaanpa nyt, että rikkoisitte kaikki peilit.
Ei ole mitään, mikä heijastaisi sinua takaisin itsellesi. Missä sinä olet?
Kun mieli muuttuu, peilit eivät enää heijasta. Ei ole enää
subjektia ja objektia. Älkää kuitenkaan sekoittako alkutilaa olemattomuuteen tai
unohdukseen. Tämänhetkinen itse ei ole jotain, mutta se ei ole myöskään ei-mitään.
Lähde ei ole mikään asia, se on itse tyhjyyttä tai hiljaisuutta.
Juuri tyhjyys on kaikkien asioiden lähde. Muoto toteutuu täsmälleen
tyhjyytenä, tyhjyys toteutuu täsmälleen muotona. Tämä lähde on loistava
luomisen kohtu, joka on raskaana kaikista mahdollisuuksista.
Samadhi on persoonattomuuden tajunnan herääminen.
Kuten unta nähtyäsi, herätessäsi ymmärrät, että kaikki unessa oli
vain mielessäsi. Kun samadhin käsittää, silloin käsittää,
että kaikki tässä maailmassa tapahtuu energian ja
tietoisuuden tasoilla. Kaikki on peilejä peilien sisällä, unia unissa.
Se "sinä" joka luulet olevasi, on sekä uni että unen näkijä.
Mitä sanomme tässä elokuvassa, anna sen mennä, älä takerru siihen.
Sielu näkee unta, näkee unta sinusta.
Uni on kaikkea, mikä muuttuu, mutta on mahdollista ymmärtää
muuttumaton. Tämä ymmärtäminen ei voi tapahtua rajoittuneella
yksilöllisellä mielellä.
Kun palaamme Nirvikalpa Samadhilta, peilit alkavat taas heijastaa ja
on selvää, että maailma, jossa nyt ajattelet eläväsi, on itse asiassa sinä.
Ei se rajoittunut sinä, joka on vain tilapäistä heijastumaa, vaan se joka
tuntee todellisen luontonsa kaiken olevaisen lähteenä. Tämä korkeamman viisauden koitto,
alkio, prajna tai gnosis on syntynyt samadhista.
Jobin kirjan mukaan chokmah eli viisaus tulee tyhjyydestä. Tämä viisauden kohta on
äärettömän pieni ja silti käsittää koko olevaisuuden, mutta se pysyy
käsittämättömänä, kunnes sille on annettu muoto peilien palatsissa.
Muoto on nimeltään "binah", korkeamman viisauden kehittämä kehto, joka antaa muodon
Jumalan alkuhengelle.
[musiikki] "Abwoon d'bashmaya" by Indiajiva
Peilien tai mielen olemassaolo ei ole ongelma.
Päinvastoin, ihmisen väärä käsitys on siinä, että samaistamme
itsemme niihin. Tämä harha, että olemme rajoitettu itsemme, on Maya. Joogisissa
opetuksissa sanotaan, että samadhin ymmärtämiseksi on tarkkailtava meditaatiokohdetta,
kunnes se katoaa, kunnes sinä katoat siihen tai se sinuun. Vaikkakin
kieli eri perinteissä on erilainen, pohjimmiltaan ne kaikki viittaavat
itseidentifikaation ja itsekeskeisen aktiivisuuden
lopettamiseen. Buddha opetti aina poissulkevasti. Hän neuvoi tutkimaan
itsen rakenteen työskentelyä. Hän ei sanonut samadhista muuta,
paitsi että se oli kärsimyksen loppu. Advaita Vedantassa on termi "neti neti",
joka tarkoittaa "ei tämä eikä tuo". Ihmiset, jotka ovat itsetuntemuksen polulla
tutkivat todellista luonnettaan tai Brahmanin luonnetta havaitsevat ensin,
mitä he eivät ole.
Vastaavasti kristillisyydessä Avilan Pyhä Teresa kuvasi rukouksen lähestymistapaa
negatiivisen polun perusteella eli Via Negativa. Hiljainen rukous, antautuminen ja
sopusointu ovat ainoa tapa lähestyä absoluuttia.
Tämän asteittaisen asia kerrallaan poistamisen prosessin kautta poistetaan kaikki mikä
ei ole pysyvää, kaikki mikä muuttuu. Mieli, egorakenne ja
kaikki ilmiöt, mukaan lukien itsen piilotetut kerrokset. Tiedostamattoman on
tultava läpinäkyväksi, jotta se heijastaisi yhtä lähdettä. Jos on jotain syvällistä
tietoa tai joku itsessä toimii tiedostamattomana, niin elämämme jää lukituksi
osaksi piilokuvioiden labyrinttia, joka muodostaa tuntemattoman itsen.
Kun kaikki itsen kerrokset paljastuvat tyhjiksi, yksilö vapautuu
itsestä, vapaaksi kaikista käsitteistä.
Kehityksesi käännekohta on, kun ymmärrät, ettet tiedä kuka olet.
Kuka kokee hengityksen? Kuka kokee maun?
Kuka kokee laulun, rituaalin, tanssin, vuoren? Kuka todistaa todistajan,
tarkkailee tarkkailijaa.
Aluksi, kun huomaat tarkkailijan, näet vain väärän itsen, mutta jos
olet sinnikäs, se antaa periksi.
Kysy suoraan, kuka tai mikä kokee.
Rohkeasti, pohjamutia myöten, koko olemuksellasi.
"Gate, gate, paragate. Parasamgate, bodhi svaha."
Ei ole itseä, joka herää. Ei ole sinua, joka heräisi. Se mistä heräät
on illuusio erillisestä itsestä. Unelmasta
rajoitetusta "sinästä". Siitä puhuminen on merkityksetöntä.
Itse asiassa itsen on lakattava olemasta, jotta se ymmärtäisi suoraan sen, mikä se on,
ja kun se toteutuu, siitä ei voi sanoa yhtään mitään. Heti kun
sanot jotain, olet taas mielessäsi. Olen jo sanonut liian paljon.
Meillä on tavallisesti kolme tietoisuuden tilaa: herääminen, unennäkö ja syvä uni.
Samadhiin viitataan joskus neljäntenä,
tietoisuuden pohjatilana. Varhaisin hereilläolo, joka voi tulla läsnäolevaksi
muiden tietoisuuden tilojen rinnalle. Vedantassa tätä kutsutaan Turiyaksi
Muita Turiyan nimityksiä ovat Kristuksen tietoisuus, Krishnan tietoisuus,
Buddha-luonto tai Sahaja Samadhi. Sahaja Samadhissa läsnäoleva itse pysyy
mukana kaikkien ihmistoimintojen rinnalla. Hiljaisuus on
muuttumattomana muuttuvien ilmiöiden spiraalin keskellä.
Ajatukset, tunteet, aistimukset ja energia pyörivät sen ympärillä kehänä,
mutta hiljaisuuden tai minätunteen aste pysyy ulkoisen toiminnan aikana täsmälleen samanlaisena kuin
meditaatiossa. On mahdollista, että läsnäoleva itse pysyy ennallaan
syvän unen aikana; että tietoisuutesi "minä olen" ei tule ja mene vaikka
tietoisuuden tilat vaihtuvat.
Tämä on joogista nukkumista.
Laulujen laulussa eli Salomonin laulussa heprealaisesta Raamatusta eli
Vanhasta Testamentista, sanotaan: "Nukun, mutta sydämeni herää".
Tämä ikuisen persoonattoman tietoisuuden tajuaminen heijastuu Kristuksen sanoissa, kun hän sanoi
"Ennen Abrahamia oli: Minä olen."
Yksi tietoisuus, joka loistaa lukemattomien kasvojen, lukemattomien muotojen kautta.
Aluksi se on kuin hauras liekki, joka syntyy sisäisistä vastakohdistasi.
Maskuliininen tunkeutuva tietoisuus yhdessä feminiinisen eli avaamisen
energian kanssa. Se on herkkä ja helposti katoava, ja siitä on tarkasti pidettävä huolta
ja pidettävä se hengissä, kunnes se on kypsynyt.
Samadhi on samanaikaisesti tietoisuuden ajaton tila ja vaihe
kehitysprosessissa. Jotain orgaanista ja kasvavaa ajassa.
Kun ihminen viettää enemmän aikaa samadhissa, nykyhetkessä ja ajattomassa,
hän ottaa yhä enemmän suuntaa sydämestä, sielusta eli atmanista ja vähemmän
ehdonvaraisista rakenteista.
Näin yksilö vapautuu alemmasta mielestä ja patologisesta ajattelusta.
Sisemmät kytkennät muuttuvat. Energia ei enää virtaa alitajuisesti vanhoissa
ehdollistuneissa rakenteissa. Hän toisin sanoen ei enää
samaistu egorakenteeseensa, muodon ulkoiseen maailmaan.
Samadhin tajuaminen vaatii niin suurta työtä, että siinä itsen täydellinen antautuminen
kattaa koko olemisen, että se on oman olemisen
täydellinen pyrkimys; kaikki energia. Se on ponnistelun ja
antautumisen tasapainoa, yin ja yang. Eräänlainen yrityksetön yritys.
Intialainen mystikko ja joogi Paramahamsa Ramakrishna sanoi:
"Älä etsi valaistumista, ellet etsi sitä kuten sellainen, jonka hiukset ovat tulessa, etsii lampea"
Etsit sitä koko olemuksellasi.
Oman egon ylittämiseen tähtäävä harjoitus vaatii paljon rohkeutta, valppautta ja
sitkeyttä jotta alkio pysyy elossa. Ja että ei putoaisi takaisin maailmallisiin kuvioihin.
Se vaatii halua vastustaa valtavirtaa,
ja vastustaa matrixin murskavoimaa ja samsaran jauhinkiviä. Jokaisen hengenvedon,
jokaisen ajatuksen, jokaisen toimen on palveltava lähteen toteuttamista. Samadhia ei tajua
vaivalla eikä ilman vaivaa. Päästä irti yrittämisestä ja yrittämättämyydestä; se on
dualismia, joka on olemassa vain mielessä. Samadhin todellinen toteutuminen on niin
yksinkertaista, niin huomaamatonta, että luonnostaan dualistinen kieli tulkitsee
sen aina väärin. On vain yksi perustietoisuus, joka
herää maailmana, mutta monien mielen kerrostumien hämärtämänä.
Kun mielen kerros putoaa pois, yksilön olemus
paljastuu kuin aurinko pilvien takaa.
Kun kukin mielen kerros putoaa, ihmiset kutsuvat sitä erilaiseksi samadhiksi.
He antavat nimiä erilaisille kokemuksille tai erilaisille ilmiöille,
mutta samadhi on niin yksinkertainen, että kun sinulle sanotaan, mitä se on ja miten ymmärtää se,
mielesi aina kadottaa sen.
Itse asiassa samadhi ei ole yksinkertainen eikä vaikea; vain mieli tekee
siitä sellaisen. Kun ei ole mieltä, ei ole mitään ongelmaa, koska mieli on
pysäytettävä ennen kuin se toteutuu. Se ei ole mikään tapahtuma.
Samadhin kaikkein suppein opetus löytyy kenties tässä lauseessa:
"Pysy hiljaa ja tiedä."
"Hiljaisuus on Jumalan kieltä. Kaikki muu on huonoa käännöstä". --Rumi
Kuinka voimme käyttää sanoja ja kuvia hiljaisuuden välittämiseen? Miten voimme välittää
hiljaisuutta meluamalla? Sen sijaan, että puhuisimme samadhista henkisenä
käsitteenä, tämä elokuva on radikaali kutsu toimettomuuteen. Kutsu meditaatioon, sisäiseen
hiljaisuuteen ja sisäiseen rukoukseen. Kutsu pysäyttämiseen.
Pysäytä kaikki, mitä patologinen ego-mieli ajaa.
Pysy hiljaa ja tiedä.
Kukaan ei voi kertoa, mitä hiljaisuudesta tulee.
Se on kehotus toimia hengellisellä sydämellä.
Se on kuin muistaisi jotain muinaista. Sielu herää ja muistaa itsensä.
Se on ollut nukkuva matkustaja, mutta nyt tyhjyys herää ja tajuaa
itsensä kaikkena.
Et voi kuvitella rajoittuneella egoisella mielellä, mitä samadhi on, aivan kuten et voi
kuvailla sokealle henkilölle, mikä väri on. Mielesi ei voi tietää. Se ei voi
tehdä sitä. Tajuta samadhi on nähdä eri tavalla, ei nähdä
erillisiä asioita, vaan tunnistaa näkijä.
Fransiskus Assisilainen sanoi: "Mitä etsit, se on mikä etsii." Kun kerran
olet nähnyt kuun, voit tunnistaa sen jokaisessa heijastuksessa. Todellinen itsesi on
aina ollut siellä, se on kaikessa, et ole vain ymmärtänyt sen läsnäoloa.
Kun opit tunnistamaan itsesi ja pysymään todellisenä itsenä mielen ja aistien ulkopuolella,
on mahdollista kokea kunnioitusta mitä arkipäiväisimpiä asioita kohtaan.
Me tulemme KUNNIOITUKSEKSI-
Älä yritä olla vapaa haluista, koska halu olla vapaa haluista
on haluamista. Et voi yrittää olla paikallasi, koska juuri ponnistuksesi on liikkumista.
Tunnista hiljaisuus, joka on aina jo olemassa.
OLE hiljaisuus ja tiedä.
Kun kaikki mieltymykset hylätään, lähde paljastuu, mutta älä takerru
edes lähteeseen. Suuri todellisuus, Tao, ei ole yksi eikä kaksi. Ramana Maharshi sanoi:
"Itse on vain yksi. Jos se on rajoitettu, se on ego, jos se on rajoittamaton, se on ääretön
ja suuri todellisuus." Jos uskot, mitä sanotaan, olet hukannut sen.
Jos taas et usko, olet myös hukannut sen. Usko ja epäusko toimivat
mielen tasolla. Ne tarvitsevat tietämystä, mutta jos aloitat oman tutkimuksen
tutkimalla kaikkia oman olemisesi puolia, selvittämällä kuka tässä
oikein tutkii, jos olet halukas elämään periaatteella "tapahtukoon ei minun tahtoni vaan korkeampi tahto",
jos olet valmis matkustamaan yli kaiken tietämisen, niin saatat ymmärtää
mitä olen yrittänyt osoittaa. Vasta silloin pääset maistamaan
yksinkertaisen olemassaolon syvällistä mysteeriä ja kauneutta.
Elämälle on toinen mahdollisuus. On jotain pyhää, tuntematonta,
jonka voi löytää olemuksesi hiljaisissa syvyyksissä, käsitteiden ja
dogmien ulkopuolella, ehdollistuneen aktiivisen toiminnan ja kaikkien mieltymysten tuolla puolen.
Sitä ei hankita tekniikoilla, rituaaleilla tai käytännöillä. Ei ole "konstia" saada se.
Ei ole järjestelmää. Ei ole mitään tietä Tielle. Kuten Zenissä sanotaan
se on löytää alkuperäiset kasvosi ennen syntymääsi. Ei ole kyse
lisäämisestä jotain itseesi. Se on tulemista valoksi itselleen; valoksi, joka hajottaa
illuusion itsestä. Elämä pysyy aina täyttymättömänä
ja sydän pysyy aina levottomana, kunnes se lepää siinä
nimen ja muodon ulkopuolella olevassa mysteerissä. 441 01:04:04,059 --> 00:00:00,000 [musiikki] Om Shreem Lakshmi
"Ole hiljaa ja tiedä, että minä olen Jumala." --Psalmit 46:10
"Ymmärtää Itsensä on olla hiljaa." --Ramana Maharshi
"Sydämesi hiljaisuudessa jumalallinen puhuttelee sinua, opastaa sinua ja johtaa päämäärääsi." -- Mirra Alfassa. "Äiti"
"Tyhjennä itsesi kaikesta. Rauhoita mielesi. Kymmenentuhatta asiaa nousee ja laskee Itsen katsoessa niiden paluuta.
Ne kasvavat ja kukoistavat ja palaavat sitten lähteeseen. Lähteeseen palaaminen on hiljaisuus, joka on Taon tie" -- Lao Tzu
"Kokoa itsesi hiljaisuudessa, käännä huomiosi sisäänpäin Itseen. Etsimäsi viisaus on siinä." --Bhagavad Ghita
"Sisimmäinen tunteesi itsestä, kuka sinä olet, on erottamaton hiljaisuudesta. 'Minä olen' on syvempi kuin nimi ja muoto. -- Eckhart Tolle
"Luomistyössä mikään ei ole enempää Jumalan kaltaista kuin hiljaisuus." -- Mestari Eckhart
"Mielen hiljaisuudessa näin itseni sellaisena kuin olen: vapaana."-- Nisargadatta Maharaj
"Anna hiljaisuuden viedä itsesi elämän ytimeen." --Rumi
"Sinä tiedät, että 'kuinka', mutta minä tiedän ilman sitä kysymystä."--Rahja Basri (Naispuolinen sufipyhimys)
"Vastaanottavuuden salaisuutta on etsittävä hiljaisuudesta." -- Zhou Xuanjing
"Aivojen täydellinen hiljaisuus on tavaton juttu: se on hyvin herkkä, väkevä, elävä,
tietoinen kaikesta ulkoisesta liikkeestä mutta täysin paikallaan pysyvä." -- J. Krishnamurti