﻿1
Великі Світові Духовні Вчителі древності та сучасності притримувались точки зору,
що глибинна істина нашого Буття не являється власністю однієї
конкретної релігії або духовної традиції, і може бути виявлена лише
в Серці кожної людини.
Поет Румі сказав: "Де тей Місяць,який ніколи не встає і не сідає? Де та
Душа, яка не з нами і не без нас? Не кажи, що це десь тут або там.
Все Творіння - все Це, та лише для ока, яке здатне бачити"
САМАДХІ
САМАДХИ
Частина 2 Це не те, про що ти думаєш
В оповіді про Вавілонську Башту людство було поділене на багато
мов, вірувань, культур та інтересів. "Вавілон" дослівно означає "брама/ворота богів".
Брама - це наш думаючий розум, наші обумовлені структури. Ті, хто
усвідомили свою істинну природу, свою сутність за межами імені і форми,
посвячені у велику таємницю того, що знаходиться за цими "воротами богів"
Люди використовуют древню притчу про слона, щоб описати, як насправді різні
традиції вказують на Єдину Велику Істину. Кожна людина із "групи сліпих", які
торкаються різних частин тіла слона, отримують певне уявлення
про те, що таке "слон". Людина, яка торкається ніг слона, дає опис
слона, як подібного дереву. Людина, яка торкається хвоста слона, каже, що слон схожий
на мотузку. "Слон схожий на спис" - каже тей, хто торкається бивня слона. Якщо
доторкнутися до вуха, то може здатися, що слон схожий на віяло
Людина, яка торкається боку слона, впевнений, що слон схожий на стіну.
Проблема в тому, що кожний з нас торкається своєї частини слона, і вважає, що його досвід
являє собою абсолютну істину. Ми не хочемо визнавати або брати до уваги те, що досвід кожної людини
просто є різними частинами однієї і тієї ж тварини.
“Вечная философия” - это понимание, что все духовные и "Вічна філософія" - це розуміння, що всі духовні традиції
традиции разделяют единую общую истину - наличие мистической или поділяють одну спільну істину - наявність містичної чи
трансцендентной Реальности, на основе которой все духовные знания и трансцендентної Реальності, на основі якої всі духовні знання і
учения возникли. вчення виникли.
Свамі Вівекананда підсумовуючи суть вчення "Вічної філософії", сказав: "Кінцем
всіх релігій являється пізнання Бога в Душі. Це і є єдина універсальна релігія".
У цьому фільмі, коли ми вживаємо слово "Бог", - то ми вживаємо це слово, як метафору для
Трансцендентного, що вказує на велику Таємницю,за границями обмеженого егоїстичного розуму.
Пізнати своє істинне Я, справжнє Я, означає пізнати свою божественну природу.
Кожна душа має потенціал для прояву нового більш високого рівня свідомоті, маючи на цілі пробудження
від сну і ототожнення із формою.
Письменник і містик Олдос Хакслі, відомий своєю книгою "Прекрасний новий мир"
також написав книгу під назвою "Вічна філософія", в якій він пише
про одне вчення, яке повертається знову і знову в історії людства, приймаючи форму
культури, в якій воно втілюється в життя. Він пише: "Вічна філософія
найбільш точно виражена санкритською формулою "тат твам аси" - Те Ти Є.
Атман, істинне вічне Я - єдино з Брахманом - абсолютним принципом
всього існування і кінечною ціллю кожної людини
являється усвідомлення цього факту, пізнання того, ким він чи вона являються насправді.
Кожна традиція подібна до граней дорогоцінного камня, які відображують особливий погляд на
одну і ту саму істину, але в тей самий час відображення повторюють одне одне.
Яка б мова чи концептуальна система не використовувались, всі релігії,
відображають вічну філософію, поділяючи ідею Єдності з
чимось незбагненно Більшим, з чимось за межами нашої свідомості.
Цілком слушно почерпнути корисне та інтегрувати вчення із одного або багатьох
джерел, не ототожнюючи себе з ним. Кажуть, що всі істинні
духовні вченя - просто пальці однієї руки, яка показує Єдинство Трансцендентної Істини. Якщо ми
заради нашої зручності будемо чіплятися за догму, або вчення - ми зупинимося у нашому
духовному розвитку. Усвідомити істину за рамками всіх концепцій, означає - відпустити
наші чіпляння і прив'язки, відпутити всі релігійні концепції.
З точки зору ЕГО, палець, що вказує тобі на САМАДХІ, вказує
прямо на прірву.
Іоан Хреститель казав: "Якщо хочеш бути впевнений у дорозі, по якій ідеш,
ти повинен закрити очі і йти наосліп"
"Жити повним життям"
"Жити повним життям, означає завжди бути на нічий землі...
завжди бути на нічий землі...
бути готовим померти знову і знову" Пема Чодрон.
бути готовим померти знову і знову".Пема Чодрон.
Самадхі починається із стрибка в невідоме.
Древні традиції стверджували, що для того, щоб осягнути Самадхі, людина
повинна змістити фокус свідомості від відомих об'єктів, від всіх зовнішніх
явишщ, від обумовлених думок і відчуттів - до самої Свідомості,
до внутрішнього Джерела, Серця, сутності свого Буття В цьому фільмі, коли ми
вживаємо слово "Самадхі", ми вказуємо на Трансцендентне, на Вище
Самадхі, яке називають Нірвікальпа-Самадхі.
В Нірвікальпа-Самадхі спостерігаються зупинка "я"-активності всіх видів
пошуку і діяльності. Ми можемо тільки говорити про те, що відпадає, коли ми наближуємося до Нього
і що з'являється знову, коли ми повертаємося із цього стану. Тут немає сприйняття і
не сприйняття, немає об'єктів і необ'єктів, немає свідомості і
не-свідомості. Самадхі абсолютно неосяжне і незрозуміле для розуму.
Коли "я" стає знову активним, спостерігається не-знання, щось схоже на нове народження,
і все стає новим. Залишається якийсь "аромат Божественного",
який залишається протягом усього часу і збільшується у мірі "підйому" проходження духовного Шляху.
Існує безліч видів Самадхі, описаних древніми традиціями,
різними мовами, що створює плутанину протягом багатьох років. Ми кажемо
слово "Самадхі", щоб означити Трансцендентну Єдність, але ми
з такою ж легкістю можемо вживати інші слова із різних традицій. "Самадхі" - древній термін на санскриті,
який вживається у ведичній, йогівській та сангхійській традиціях Індії -
"прижився" в інших духовних традиціях. Самадхі - 8 ступінь
із 8 ступенів Йоги-Патанджалі, і 8 ступінь
Шляхетного "Восьмирічного шляху Будди". Будда використовував слово "нірвана" -
припинення "вани" - "я"-активності.
Патанджалі описує йогу або Самадхі, як "читта врітті ніродха", що означає на санскриті
"зупинка кружляння або спіралі розуму" Це звільнення
свідомості із матриці - першопричини розуму.
Самадхі не представляє собою концепцію, оскільки для усвідомлення Самадхі необхідно
відкинути концептуальний розум.
Різні релігії використовують різні слова для описання Єдності із Божественним.
Що цікааво, саме слово "релігія" має подібне значення із словом "свмадхі". Латинське слово 'religare'
означає "об'єднання", "відновлення зв'язку". Схоже значення має слово "йога"
("йоук"), що означає поєднання земного з Трансцендентним. В ісламі
це відображено у староарабському значенні слова "іслам", яке означає
"сдачу" або "мольбу до Бога". Воно виражає тотальну смиренність або віддачу
"я"-системи на "волю Божу"
Такі християнські містики, як святий Франциск Асізький, свята Тереза Авільська і
святий Іоан Хреститель говорили про священний союз із Богом - "Царство Боже
всередині вас є". У Євангелії від Фоми, Христос казав: "Царство не тут і не там.
Але Царство Отця розповсюджується на Землі, і люди не
бачать Його". Якщо подивитись на роботи грецьких філософів Платона, Плотіна, Парменіда
і Герокліта крізь призьму вчення "Вічної філософії", то вони вказують
на одну і ту ж мудрість. Плотін вчить, що саме важливе прагнення людини -
це направити людську душу до стану найвищої досконалості і союзу
із Єдиним.
Святий шаман племені Лакота, Чорний Лось, сказав: "Першочерговим є спокій,
наявніть якого, - найважливіше - це те, що наповнює душу людини - тоді людина
усвідомлює свої відносини єдності із Всесвітом і Його силами. І
тоді людина усвідомлює, що в центрі Всесвіту живе Великий Дух, а
центр цей знаходиться всюди і людина розуміє, що Дух - всередині кожного з нас".
Якщо ми не в Самадхі, то на "Шляху Пробудження"
є дві полярності, двоє дверей, в які можна увійти, два виміри:
один - веде до чистої свідомоті, другий - до світу відчуття об'єктів. Висхідний
напрямок веде до Абсолюту, а низхідний - до Майї, до всього
проявленого, видимого і невидимого. Відношення між відносним і
абсолютним можна виразити цитатою Шрі Нісаргадатти
Магараджа: "Мудрість знає, що "я"- ніщо; Любов знає, що "я" - все і
між цими двома поняттями пульсує моє життя"
Від такого союзу народжується нова божественна Свідомість. Щось неймовірне з'являється
із цього "шлюбу" - союзу полярностей, або зникнення
ототожнення. При цьому це "ЩОСЬ" - неосяжне і ніколи не народжувалось.
Свідомість розквітає, створюючи щось нове, створюючи те, що можна назвати
Трійцею "Вічної філософії".
Бог-Отець, Трансцендентний, Непізнанний і Незмінний у поєднанні, у союзі із
божественним жіночим Початком, який являє собою все, що змінюється. Таке явище
в алхімічній трансформації подібне до смерті заради відродження.
У ведичних вченнях цей божественний союз представлений двома основними силами -
Шива та Шакті. В ході історії імена та "обличчя богів" змінювалися
та їх основні якості залишаються незмінними. Із цього союзу народжується
нова божественна Свідомість, новий спосіб буття у Світі. Дві полярності
стають неподільним Цілим - універсальна енергія, яка не має центру і вільна від обмежень.
Це - чиста Любов. Немає чого здобувати або втрачати,
оскільки Вона абсолютно пуста і тотально повна.
Будь то езотерічні школи Месопотамії,
духовні традиції вавілонян і асірійців, релігії древнього Єгипту,
нубійська і кеметийська культури древньої Африки, шаманські і туземні
традиції Світу, містицизм Греції, гностиків,
адвайтистів, буддистів, даосистів, юдеїв, зороастрійців, джнянів, мусульман
або християн - всіх їх об'єднує те, що їхні духовні
інсайти-відкриття дозволяют послідовникам цих традицій піднати САМАДХІ.
Саме слово "самадхі" означає, щось на кшталт однаковості або пізнання єдності -
Єдинство всього, поєднання всіх аспектів
себе, як суті існування. Але не слід намагатися сприймати це інтелектуальне розуміння за
справжнє осягнення Самадхі. Самадхі - це твій спокій, твоя пустота, це те, що вміщає в собі всі
рівні усвідомлення "спіралі життя".
Саме дякуючи древньому вченню Самадхі - людство може почати
усвідомлювати Едине Джерело всіх релігій і знайти гармонію
зі спіраллю Життя, Великим Духом Початку Життя, Дхармою, Дао.
Спіраль - це міст, що поєднує мікрокосмос та макрокосмос,
від твого ДНК до внутрішнього Логосу енергії Початку Життя, що проходить по чакрам,
до самих "рукавів галактик" Єдиної Спіралі Життя.
Кожний рівень розвитку Душі виражений у спіралі, що вічно відроджується, як жива
гілка, яка росте і досліджує істинне Самадхі, усвідомлюючи пустоту, що заповнює собою
всі рівні самосвідомості, всі оболонки Душі. Спіраль - це нескінченна гра
двоїстості у циклі розвитку "життя і смерті"
Часом, ми забуваємо наш зв'язок із Першоджерелом.
Призьма, через яку ми дивимось - дуже маленька і ми ототожнюємо себе із обмеженою
істотою себе, як тіла, що "повзе по землі" тільки для того, щоб знову завершити свій зворотній шлях до
Першоджерела,
до Центру, який знаходиться всюди.
Хуан Дзи якось сказав: "Коли зникає поділ між тут і там, це
називається "точка непорушності Дао". У непорушній точці, в центрі спіралі
можна побачити нескінченність всіх речей"
Древня мантра "ом мани падме хум" має поетичне значення. Людина пробуджується,
пізнає "драгоцінний камінь" всередині себе - лотос Життя. Істинна природа пробуджується в Душі,
в Світі в якості Світла.
Звертаючись до принципу герметизму "як зверху, так і внизу - як внизу, так і зверху" - ми можемо
провести аналогію, щоб зрозуміти взаємозв'язок між думкою та тишею,
між відносним та абсолютним.
Шлях, який веде до усвідомлення неконцептуальної природи САМАДХІ - це
щось подібне до аналогії "чорної діри"
"Чорну діру" зазвичай описують, як область простору із надсильним
гравітаційним полем, настільки сильним, що її не можуть уникнути а ні кванти світла, а ні матерія. Нові теорії
припускають, що всі об'єкти від найдрібніших мікроскопічних частинок і до
макроскопічних утворень, таких як галактики, мають "чорну діру" або загадкову
сингулярність в "центрі себе". У контексті цієї аналогії, ми будемо вживати нове
визначення "чорної діри" - "центр, який знаходиться всюди".
В традиції Дзен існує багато віршів і коанів, які підводять нас до
"безворотніх воріт" через які потрібно пройти людині, щоб пізнати Самадхі.
Горизонт подій - границя в часі і просторі, за межами якої події не можуть
вплинути на стороннього спостерігача, що означає - все, що відбувається за межами
горизонту подій, не може бути пізнано. Можна сказати, що "горизонт подій
чорної діри" являється аналогією "безворотніх воріт". Це - поріг між
"я" та відсутністю "я" - немає "мене", того, хто є в "горизонті подій".
В центрі "чорної діри" знаходиться одномірна сингулярність, яка вміщає
триліон Сонць в неймовірно маленькому просторі - по суті,
нескінченна кількість у чомусь неймовірно малому. У цьому контексті, можна сказати, що Всесвіт є нескінченно менший, аніж
пісчинка. Сингулярність - це щось над розумінням, поза часом та
простором. Згідно фізики - тут неможливий рух,неможливе існування
об'єктів. Щоб це не було - це неможливо
розпізнати відчуттям і не можна описати, як непорушність.
Це "щось", що знаходиться за межами спокою і руху. Коли є усвідомлення центру, який знаходиться
всюди і ніде - двоякість зникає. Форма і пустота,
час і те, що понад часом.
Можна назвати це динамічною нерухомістю або наповненою пустотою, яка пульсує у центрі
тотальності. Даоський вчитель Лао Цзи сказав:
"Темнота всередині темноти - двері для розуміння всього"
Письменник і міфолог порівняння Джозеф Кемпбел розповідає про циклічність
символу, частини "вічної філософії", яка називається ВІСЬ СВІТУ,
центральною точкою або самою високою горою, яка є опорою
навколо якої все обертається. Точка в якій непорушність і рух
поєднані. Із цього Центру проростає величезне квітуче Дерево Життя. Дерево Боддхі,
що поєднує усі Світи. Подібно тому, як "чорна діра" втягує Сонце, коли ти
наближаєшся до Великої Реальності - твоє життя починає обертатися навколо неї і ти
починаєш зникати.
У мірі наближення до істинного "я", его-систему охоплює страх.
Задача "стороржі біля воріт" - випробувати подорожуючих.
Людина повинна бути готова зустрітися із своїм найбільшим страхом, і в тей самий час
прийняти силу, яка живе всередині самої суті існування життя. Прояснити несвідомі страхи і
заховану всередині красу зможе твій спокійний розум тоді, як не буде "я"- реакцій - тоді, як
всі несвідомі явища, які продукує підсвідомість виникнуть і зникнуть - зупиняться.
Це той момент, коли тобі у твоїй "духовній подорожі" дуже знадобиться ВІРА. Що
значить віра?. Віра відрізняється від віропереконання. Віропереконання - це прийняття чогось на
рівні розуму з метою заспокоєння себе. Віропереконання - метод розуму
для позначення і контролю досвіду. А ВІРА - це інше. ВІРА - це
знаходження у місці тотального "не знаю, а вірю", прийняття всього, що з'являється із
несвідомого. ВІРА - це "здача на волю" сингулярності,
"розчиненню" або "демонтажу" самості з ціллю проходження через "безворотні ворота".
Еволюція і структура Галактики тісно пов'язана із ЇЇ масштабом
"чорної діри", як і твоя еволюція тісно пов'язана з присутністю твого істинного "я",
сингулярністю "чорної діри", яка є в твоїй істинній природі.
Ми не можемо бачити "чорну діру" та ми можемо знати її по тому, як об'єкти рухаються
навколо Неї, по ЇЇ взаємодії із фізичною реальністю. Точнісінько так ми
не можемо побачити нашу істинну природу - істинне "я" неосяжне та ми можемо помітити
просвітлений вчинок. Як сказав Майстер Дзен Судзукі: "Просто кажучи, немає
просвітлених людей - є тільки просвітлений вчинок людини".
Ми не можемо побачитисвою свою Природу, як око не може побачити саме себе. Ми не можемо побачити свою Природу тому, що
власне бачення можливе завдяки цій Природі. Як і "чорна діра", Самадхі не являється
нічим і разом з тим, не є об'єктом. Самадхі - це зникнення двоякості -
об'єкту і не-об'єкту. Немає воріт, які ведуть до Великої Реальності,
- є нескінченний Шлях, Шлях Дхарми, який схожий на нескінченну спіраль
без початку і кінця. Ще не було того, хто пройшов через "безворотні ворота" завдяки розуму, "я" -
і ніколи не буде. Тільки "ніхто" може пройти через "безворотні ворота" -
тож, будь ніким.
Самадхі - це шлях без шляху. "Золотий ключик" Самадхі - кінець нашого ототожнення
з "я" - системою, що розділяє "я"-світ на внутрішній і зовнішній.
Існує багато моделей-концепцій, які описують різні шари - рівні
"я"-системи. Ми використаємо приклад із древності.
В Упанішадах, оболонки, які покривають Атман або Душу, називаються "кошами". Кожна
коша подібна дзеркалу. Нашарування "я"-структури - це покриття або рівні майї,
що заважають нам усвідомлювати нашу справжню природу,якщо ми ототожнюємося з "я"-структурою.
Більшість людей бачать відображення і вірять, що це і є вони,
коли дзеркало відображує "тваринний шар" фізичного тіла. Інше дзеркало відображує
твій розум, твої думки, інстинти і відчуття. Третє дзеркало - твою внутрішню
енергію або Прану, яку можна знайти, заглянувши всередину себе. Ще одне дзеркало
відображує рівень Образів - рівень Вищого розуму або Мудрості.
Також, існують шари Трансцендентного або недвоїстого блаженства, яке можна пізнати
при наближенні до Самадхі.
Теоретично, можна виділити нескінченну кількість дзеркал або аспектів "Я",
і вони постійно змінюються.
Більшості людей ще тільки доведеться виявити шари Прани, Вищого Розуму і блаженства в
недвоїстості. Вони навіть не знають про їх існування.
Ці шари формують життя людини, а вона їх не бачить. Приховані дзеркала
насправді, впливають на наше життя більше, ніж видимі.
Вони невидимі, тому, що для більшості людей вони повністю не освітлені
їх свідомістю. Це схоже на "золоту клітку Індри", грані якої відображують одна одну,
відображаючи всі наступні відображення до нескінченності. Зміни на одному
рівні одночасно впливають на всі наступні рівні.
Деякі із цих дзеркал можуть залишитися в пітьмі, якщо нам не поталанить
знайти мудрого наставника, який допоможе нам пролити на них світло. Правда в тім,
що ми не знаємо того, про що не здогадуємося. Тепер уяви собі, що ти розбив усі дзеркала.
Немає нікого, хто відобразить тобі самого себе. Де ти?
Коли розум стихає, дзеркала перестають відображувати. Немає більше
предметів і об'єктів. Та не варто плутати цей первинний стан з "ніщо" або
небуттям. Істинне "Я" не являється чимось та, разом з тим і не є нічим.
ПершоДжерело - це не "щось", а саме непорушне вічне - порожнеча,
яка є джерелом всього. Форма пізнається точнісінько так, як і
порожнеча, а порожнеча пізнається точнісінько так, як і форма. ПершоДжерело - це Велике
Лоно Творіння, що носить в собі всі можливості.
Самадхі - пробудження безособової свідомості. Це подібно до того, як ти
прокидаєшся від сну і розумієш, що все, що тобі снилося,
відбувалося в твоїх думках. Після усвідомлення Самадхі, ти розумієш, що
все в цьому світі відбувається всередині нашарувань енергії у
свідомості. Це все - дзеркала в дзеркалі, сни уві сні. Тей "ти",
ким ти є, у своїх думках, - є сон і тей, хто спить одночасно.
Все, про що б ми не говорили в цьому фільмі - відпусти, не чіпляйся за це думками. Душі
сниться сон - сон про тебе.
Сон - це все прийдешнє та є можливість пізнати
незмінне вічне. Цей факт неможливо зрозуміти обмеженим
суб'єктивним розумом.
Коли ми повертаємося із Нірвікальпа-самадхі, дзеркала знову починають відображати,
і тоді починаєш розуміти, що світ, в якому, ти думаєш, що живеш, насправді є ти.
Не "обмежений ти", хто є тільки тимчасове відображення, а ти тей, хто усвідомлює
свою істинну природу, як Джерело всього того, що Є. Цей відблиск Вищого Розуму,
зародок, "праджна" або пізнання - є тим, що народжується із Самадхі. Згідно
з Євангелієм від Йоана, Хохма або Мудрість проявляється із Ніщо. Ця цятка Мудрості -
нескінченно мала та при цьому, охоплює всеціле Буття, залишаючись
незбагненною, допоки у "царстві дзеркал" вона набуває форми
называемую "биной", лоном, созданным Высшим Разумом, придающим форму у "біні", у лоні, сотвореним Вищим Розумом для надання форми
зарождающемуся Духу Бога. втілення Духа Божого.
Наявність дзеркал або передумов не є проблемою. Насправді,
помилкою або оманою людини є ототожнення
себе з ними. Ця ілюзія в тому, що ми думаємо про себе як про обмежене "я" і це є Майя.
Вчення Йоги пояснює, що для усвідомлення Самадхі, людині потрібно спостерігати об'єкт мадитації
допоки він не зникне, допоки ти не зникнеш в ньому або він в тобі.
Хоча різні традиції використовують різні слова та в своїй основі вони всі вказують
на припинення "я"-ототожнення
і "я"-активності. Будда завжди говорив про те, чим ми не є,
перебуваючи в безпосередньому постійному дослідженні "я"-системи, він не казав, що таке САМАДХІ,
але давав визначення цього явища, як "кінець всіх страждань". В Адвайта-веданті є
термін "неті-неті", який означає "не це - не те". Люди, на шляху до самореалізації
досліджують свою істинну природу, природу Брахмана, пізнаючи спочатку те,
ким вони не являються.
Аналогічно, в християнстві, Тереза Авільська запропонувала дещо інший від традиційного
підхід до молитви - "шлях заперечення" - "не те - не це". Молитва тиші, віддачі та
єднання - єдиний спосіб наближення до Абсолюту.
Дякуючи цьому поетапному процесу відсікання - заперечення - людина відкидає
непостійне і мінливе. Розум, ЕГО-систему і все
решта, включно із невидимими нашаруваннями "я". Підсвідомість повинна
стати прозорою, що бути здатною відображувати Першоджерело. Якщо є багато
знань і "я", яке маніпулює підсвідомістю, тоді наше життя
"замкнене у лабірінті" хибних шаблонів, які приховують невиявлене "я".
Коли виявиться, що всі до одного нашарування "я" пусті, тоді стане можливою свобода від
"я" та усіх концепцій.
Поворотний момент розвитку - усвідомлення того, що ти не знаєш, хто ти є.
Хто переживає процес дихання? Хто відчуває смак?
Хто отримує досвід співу, ритуалів, танцю, сприйняття гори? Спостереження за спостерігаючим,
споглядання того, хто споглядає.
Спочатку, коли ти спостерігаєш за тим хто спостерігає, ти побачиш тільки хибне "я",
але, якщо не піддасися спокусі - воно відступить.
Досліджуй безпосередньо того або те, хто або що переживає.
Досліджуй із всіх сил свого буття - не кліпаючи, пронизливо, проникливо.
Немає "я", яке пробуджується. Немає "тебе", котрий пробуджується.
Є саме пробудження від ілюзії існування обособленого "я". Пробудження від сну про
обмежене "я". Балакати про це немає сенсу.
Має бути справжня зупинка "я", щоб явно зрозуміти його суть, і
як тільки це станеться, то нічого не треба говорити. Як тільки ти
кажеш щось, то знову активується думання. Про це вже багато сказано.
Звичайно є три стани свідомості: неспання, сновидіння та глибокий сон.
Самадхи іноді називають четвертим станом, базовим станом свідомості.
Споконвічна пробудженість, яка є постійно
разом із іншими станами свідомості. У Веданті це називається Турією.
інші назви Турії - свідомість Христа, свідомість Крішни,
природа Будди чи Сахаджа Самадхі. У Сахаджа Самадхі істинне Я
присутнє разом із усіма іншими людськими функціями. Нерухомість – це
відсутність руху у центрі спіралі всіх змін.
Думки, почуття, відчуття та енергія обертаються навколо незмінного центру на периферії,
але ступінь нерухомості цього "Я-є" залишається незмінною під час зовнішньої діяльності відповідно до
стану медитації. Не виключено, що істинне "Я є" присутнє навіть
під час глибокого сну. Так що твоє усвідомлення "Я є" нікуди не зникає, навіть коли твої стани
свідомості змінюються.
Це - йогічний сон.
У "Пісні пісень" чи "Пісня Соломона" з Танаху, Старого
Завіту написано: "Я сплю, а серце моє не спить". Це усвідомлення вічної
безособистісної свідомості відображено у словах Христа, коли він сказав:
"Перш ніж був Авраам, Я є".
Одна єдина свідомість, яка сяє через нескінченну кількість істот та форм.
Спершу, з полярностей усередині тебе, начебто народжується слабке полум'я.
Чоловіча енергія проникає у свідомість немов "віддаючись на волю" тим самим обумовлюючи розкриття жіночої
енергії. Цей зародок дуже тендітний, його легко втратити, і треба дбати про нього, щоб захистити
і підтримувати в ньому життя, доки воно не зміцніє.
Самадхи - це одночасно тимчасовий стан свідомості та ступінь у
процесі розвитку. Щось живе та розвивається в часі.
Чим більше часу ми проводимо в Самадхі, зараз, в часі,
тим більше ми стаємо єдиними з Серцем, Душею, Атманом, і менше залежимо від
обумовлених систем.
У такий спосіб людина звільняється від примітивного розуму. Звільняється з патологічного потоку думок.
Внутрішня структура змінюється. Енергія вже не тече несвідомо у старі
обумовлені системи, що, іншими словами, означає, що людина більше
не ототожнюється з "я"-системою, зовнішнім світом форм.
Щоб пізнати Самадхі, потрібне настільки велике зусилля, що воно стає повною здаванням
себе, і воно настільки всепоглинаюче, що є тотальним
зусиллям всього твого буття, всієї твоєї енергії. Це - баланс зусилля та
"віддачі на волю", це інь та ян. Щось на зразок безсилого зусилля.
Індійський містик і йогін Рамакрішна Парамахамса сказав: "Шукайте
просвітлення тільки так, як той, у кого горить волосся, шукає водоймище".
Ти прагнеш до нього всією своєю сутністю.
У процесі практики з подолання его, потрібна величезна сміливість, пильність і
наполегливість, щоб підтримувати життя зародка. Щоб знову не повернутися до шаблонів
цього світу. Потрібна готовність йти проти течії, проти
неминучого руйнування матриці та дробильного колеса Сансари. Кожне зітхання,
кожна думка, кожна дія має бути спрямована на пізнання Першоджерела. Самадхі не
пізнається зусиллям, але не є безсилим. Відпусти зусилля із силою наміру. Ця
Дуальність існує тільки в умі. Справжнє розуміння Самадхі настільки
просте, універсальне, що його неможливо передати за допомогою мови,
яка дуалістична за своєю природою. Існує тільки одна споконвічна свідомість,
що прокидається як світ, але вона прихована нашаруваннями розуму. Подібно
Сонцю прихованого хмарами. Коли кожен шар розуму відкинуто, то наша сутність
розкривається.
Звільнення від кожного шару розуму люди називають різними рівнями Самадхі. Люди дають
назви різних видів переживань чи явищ,
але Самадхі настільки просте, що коли тобі кажуть, що воно таке і як його осягнути,
розум ніколи не зрозуміє цього.
Насправді, Самадхі – не просте і не складне, просто розум робить
його таким. Та коли є стан без думок, немає проблем, оскільки розум це те,
що зупиняється перед Самадхі, яке раптом трапляється.
Найточніше вчення про Самадхі, напевно, передається цією фразою:
"Будь спокійним і знай".
«Тиша – мова Бога. Решта — неправильний переклад». Румі
Як за допомогою слів та образів передати спокій? Як передати
тишу, створюючи шум? Замість розмов про Самадхі, як про інтелектуальну
концепції, цей фільм швидше рішучий заклик до недії. Заклик до медитації,
внутрішній тиші та молитві. Заклик Зупинитися і сказати "Стоп"
Зупинити все, що приводиться у дію патологічним егоїстичним розумом.
Будь спокійним і знай.
Ніхто не зможе сказати, що з'явиться із цього спокою.
Це заклик діяти з духовного серця.
Це схоже на згадку про щось первісне. Душа прокидається і згадує себе.
Душа була сплячим пасажиром, але тепер Пустота прокинулася і усвідомила
себе як всі речі.
Ти не можеш уявити собі, що таке Самадхі, через обмежений егоїстичний розум, як і неможливо
пояснити сліпій людині, що таке колір. Твій розум не може цього знати. Він не може
уявити це. Пізнати Самадхі - значить бачити по-новому, бачити не
окремі об'єкти, а розпізнати того, хто бачить.
Франциск Асизький сказав: "Те, що ти шукаєш є тим, ХТО шукає". Коли ти вже
бачив місяць, ти зможеш його знайти у будь-якому відображенні. Справжнє Я
завжди було тут, воно є всім, але ти просто не усвідомлював його присутності.
Коли ти навчишся бачити та бути істинним Я за межами розуму та почуттів,
тоді стане можливим відчути благоговіння у повсякденному житті. Ми самі стаємо БЛАГОГОВЕННЯМ.
Не намагайся звільнитися від бажань, оскільки прагнення звільнитися від бажань – і
є бажання. Немає сенсу намагатися бути нерухомим, оскільки будь-яке бажання – це рух.
Зрозумій нерухомість, що вже присутня завжди.
Будь нерухомим і знай.
Коли всі протиріччя відкинуті - Джерело розкривається, але не чіпляйся
навіть за це, бо Джерело, Велика Реальність, Дао - цілісність. Рамана Махарші сказав:
"Я - єдине. Якщо реальність обмежена, то це - его, якщо реальність безмежна - це нескінченна
Велика Реальність". Якщо ти віриш цьому - ти упускаєш це.
Якщо не віриш, - ти також упускаєш це. Віра та зневіра функціонують на
рівні розуму. Вони вимагають знань. Та, якщо ти розпочнеш своє власне розслідування,
досліджуючи всі аспекти власного буття, шукаючи Того, Хто
досліджує, якщо ти готовий жити за принципом "не моя, але Твоя
воля нехай буде", якщо ти готовий подорожувати за межами всіх знань, тоді, можливо, ти осягнеш те,
на що я спробував вказати. Тільки тоді ти сам пізнаєш
глибоку Таємницю та Красу просто буття.
Є можливість іншого життя. Є щось священне, незбагненне ТЕ,
що можна виявити в нерухомих глибинах твого буття, за межами концепцій,
догм, обумовленої діяльності та всіх проявів. ТЕ, що
не досягається техніками, ритуалами чи практиками. Нема способу отримати це.
Нема системи. Немає шляху, що веде до Шляху. Як кажуть у Дзен-традиції:
"виявити своє справжнє обличчя перед тим, як ти народився". Це не означає
додати щось до себе. Це означає стати світлом для самого себе; світлом, що розсіює
ілюзію "я". Життя завжди буде нереалізованим,
а серце не зможе знайти спокій, доки не знайде Свою
Таємницю за межами імені та форми.
«Будь спокійним і знай, що Я є Бог». (Псалмы, 46:10)
“Пізнати істинне Я – означає бути у спокої” Рамана Махарші.
“Пізнати справжнє Я означає перебувати у спокої” Рамана Махарші.
“Пізнати істинне Я – означає бути у спокої” Рамана Махарші.
«Тільки в тиші серця твого Божественне буде говорити з тобою, і направляти тебе, і вести до твоєї мети». Мірра Альфасса (Мати)
«Тільки в тиші серця твого Божественне буде говорити з тобою, і направляти тебе, і вести до твоєї Цілі». Мірра Альфасса (Мати)
«Звільни себе від усього. Дозволь розуму бути спокійним. Десять тисяч речей виникають і зникають, а справжнє Я спостерігає цей кругообіг. Вони зростають, розвиваються, а потім повертаються до джерела. Повернення до джерела є спокоєм, який є шлях Дао». Лао Цзи
«Знайди спокій, зверни свою увагу всередину і присвяти свій розум істинному Я. Мудрість, яку ти шукаєш, лежить усередині тебе». Бхагавад-гіта.
“Твоє глибоке почуття себе, того, хто ти є, невіддільне від спокою. Це Я Є, яке набагато глибше імені та форми». Екхарт Толле
«Ніщо в цьому творінні не подібне до Бога більше, ніж тиша». Майстер Екхарт
«У тиші розуму я побачив себе таким, яким я є, не пов'язаним». Нісаргадатта Махарадж
"Дозволь тиші привести тебе до джерела життя". Румі
"Ти знаєш шлях "як", а я знаю прямий шлях". Рабіа аль-Басрі (свята жінка-суфій)
"Секрет розуміння потрібно шукати в тиші". Чжуан-цзи
“Повний спокій розуму – рідкісне явище. Розум дуже чутливий, енергійний, дуже живий. Усвідомлює кожен зовнішній рух, але при цьому тотально спокійний». Д. Крішнамурті
“Повний спокій розуму – рідкісне явище. Розум дуже чуйний, бадьорий, дуже живий. Усвідомлює кожен зовнішній рух, але при цьому тотально спокійний». Д. Крішнамурті