ביוון העתיקה המיתולוגית,
מתעופף מעל כרתים על כנפיים עשויות שעווה ונוצות,
איקרוס, בנו של דדלוס, התגרה בחוקי האדם והטבע.
הוא התעלם מאזהרות אביו, והגביה עוד ועוד.
לצופים על הקרקע, הוא נראה כמו אל,
וכשהוא צפה ממעל, הוא גם הרגיש כמו אל.
אבל, ביוון העתיקה המיתולוגית,
הקו שהפריד בין האלים והאדם היה אבסולוטי,
והעונש לבני אנוש שניסו לחצות אותו היה חמור.
זה היה המקרה של איקרוס ודדלוס.
שנים לפני שאיקרוס נולד,
אביו דדלוס נחשב לממציא גאון,
אמן,
ופסל בארץ הולדתו אתונה.
הוא המציא את הנגרות ואת כל הכלים המשוייכים אליה.
הוא עיצב את בית המרחץ הראשון
ואת רחבת הריקודים הראשונה.
הוא יצר פסלים כה מלאי חיים שהרקולס טעה לחשוב שהם בני אדם.
למרות שהיה בעל כישורים ומוערך, דדלוס היה אגואיסט וקנאי.
מכיוון שחשש שאחיינו היה אמן יותר מוכשר ממנו,
דדלוס רצח אותו.
כעונש, דדלוס הוגלה מאתונה ועשה את דרכו לכרתים.
כשהמוניטין שלו רודף אותו,
דדלוס התקבל בברכה על ידי מלך כרתים מינוס.
שם, כיועץ הטכני של הארמון,
דדלוס המשיך לדחוף את הגבולות.
עבור ילדי המלך,
הוא יצר צעצועים מונעים מכאנית שנראו חיים.
הוא המציא את מפרשי הספינות והתורן, שנתנו לאנשים שליטה ברוח.
עם כל יצירה, דדלוס אתגר את המגבלות האנושיות
ששמרו עד כה על ההפרדה בין האנשים לאלים,
עד שלבסוף, הוא שבר את המגבלות.
אשתו של המלך מינוס, פסיפאה, קוללה על ידי האל פוסידון
להתאהב בשור המובחר של המלך.
תחת הלחש, היא ביקשה מדדלוס לעזור לה לפתות אותו.
בתעוזה אופיינית, הוא הסכים.
דדלוס בנה פרה חלולה מעץ
כה אמיתית שהיא שיטתה בפר.
כשפסיפאה נחבאת בתוך יצירתו של דדלוס,
היא הרתה וילדה מינוטאור שהיה חצי אדם וחצי שור.
זה, כמובן, גרם למלך לזעום,
והוא האשים את דדלוס בכך שאיפשר כזו סטיה מחוקי הטבע.
כעונש, דדלוס הוכרח לבנות מבוך שממנו לא ניתן לברוח
תחת הארמון, עבור המינוטאור.
כשהוא סיים, מינוס כלא את דדלוס
ואת בנו היחיד איקרוס
במגדל הגבוה ביותר באי,
שם הם היו אמורים להישאר לשארית חייהם.
אבל דדלוס עדיין היה ממציא גאון.
בעודו צופה בציפורים שחגו סביב כלאו,
האמצעים לבריחה התבהרו.
הוא ואיקרוס יעופו מהכלא
כמו שרק ציפורים או אלים יכולים.
בעזרת נוצות מהציפורים שנחו על המגדל,
ושעווה מהנרות,
דדלוס בנה שני זוגות כנפיים עצומות.
כשהוא קשר את הכנפיים לבנו איקרוס,
הוא הזהיר אותו:
תעוף קרוב מדי לים והכנפיים יירטבו
ויהיו כבדות מדי לשימוש.
תעוף קרוב מדי לשמש,
והחום ימיס את השעווה והכנפיים יתפרקו.
בכל מקרה, הם ימותו בוודאות.
לכן, המפתח לבריחה יהיה להישאר באמצע.
עם ההוראות הברורות הללו, הגברים קפצו מהמגדל.
הם היו בני האנוש הראשונים שעפו.
בעוד דדלוס נשאר בזהירות במסלול המרכזי,
איקרוס נפעם מהאקסטזה של התעופה,
ותחושת כוח האלים גברה עליו.
דדלוס יכול היה רק לצפות באימה כשאיקרוס נסק מעלה ומעלה,
חסר אונים לשנות את מצבו העגום של בנו.
כשהחום מהשמש המיס את השעווה של כנפיו,
איקרוס נפל מהשמיים.
ממש כמו שדדלוס התעלם פעמים רבות
מהתוצאות של הפרת חוקי בני האדם
בשרות האגו שלו,
איקרוס נישא גם הוא על ידי ההיבריס שלו.
בסופו של דבר,
שני הגברים שילמו ביוקר על הסטיה שלהם מהמתינות,
איקרוס בחייו
ודדלוס בחרטה.