У середині 16 століття
Італійці захоплювалися такими співаками,
чий неймовірний діапазон містив ноти,
які раніше вважалися неможливими для дорослих чоловіків.
Однак, цей подарунок діставався високою ціною.
Щоб запобігти мутації голосу,
ці співаки були кастровані до статевого дозрівання,
це припиняло гормональні процеси, що знижували тембр голосу.
Ніжні ангельські голоси так званих кастратів були популярні по всій Європі,
доки ця жорстока процедура не була заборонена законом у 1800-х роках.
Подібне перешкоджання зміні голосу може дати незвичайний музичний діапазон,
але і природні зміни голосу є здатними до вражаючої різноманітності.
З віком тіло зазнає двох великих змін, що міняють діапазон голосу.
Як саме працює наш голосовий апарат і що викликає зміни в мові?
Унікальний тембр голосу створюється за рахунок безлічі анатомічних
особливостей,
але, в основному, він залежить від віку і стану голосових зв'язок,
а також від розміру гортані.
Гортань - складна система м'язів і хрящів,
що підтримують і урухомлюють голосові зв'язки,
більш відомі як голосові складки.
Натягнуті між щитовидною залозою і черпаловідніми хрящами,
ці два м'язи створюють еластичну перегородку, яка відкривається
і закривається поперек трахеї,
трубки, в яку повітря потрапляє з горла.
Складки відкриваються, коли ми дихаємо,
і закриваються, коли говоримо.
Легені виштовхують повітря крізь зачинені складки,
розсуваючи їх і здійснюючи вібрацію тканини, від чого і виникає звук.
Гра на музичних інструментах вимагає концентрації,
в той час, як зміна тону голосу не вимагає особливих зусиль.
Виштовхуючи повітря з різною швидкістю,
ми змінюємо частоту і амплітуду вібрацій,
що, в свою чергу, впливає на висоту і гучність голосу.
Швидкі невеликі вібрації створюють пронизливий, тихий тон,
а повільні великі вібрації - глибокий ревучий гуркіт.
Насамкінець, переміщаючи гортанні м'язи між хрящами,
ми можемо розтягувати і звужувати складки
і несвідомо грати на нашому внутрішньому музичному інструменті.
Цей процес завжди однаковий, від першого до останнього слова,
але з віком ваша гортань теж змінюється.
Під час статевого дозрівання відбувається перша значна зміна -
голос починає ламатися.
Це відбувається через ріст гортані,
від чого голосові зв'язки подовжуються і відкривається більше місця для вібрації.
Подовжені складки створюють сповільнену, більш глибоку вібрацію,
що викликає зниження базової висоти.
У деяких чоловіків це зростання особливо помітне -
високий рівень тестостерону призводить спочатку до ламання голосу,
а потім вже до більш глибокого голосу
у виступі гортані, так званому Адамовому яблуку.
Ще одна зміна голосу під час статевого дозрівання
відбувається, коли гомогенна тканина, що покриває складки,
розділяється на три, функціонально різні прошарки:
центральний м'яз,
шар колагену, огорненого в легко розтягувальні гнучкі волокна,
і зовнішній шар слизової оболонки.
Ці шари надають голосу особливого звучання і глибини,
даючи йому відмінний тембр, який відрізняє його
від підліткового голосу.
Протягом 50 років після статевого дозрівання
у більшості людей голос зазнає незначних змін.
Але ми по-різному використовуємо голос,
що в кінцевому результаті призводить до симптомів старіння гортані -
відомих як пресбіфонія.
Спочатку колаген в складках застигає,
а навколишні гнучкі волокна атрофуються і руйнуються.
Через погіршення еластичності голос із віком стає вищим.
Однак у жінок з гормональними змінами, викликаними менопаузою,
підвищенню голосу перешкоджає набрякання голосових зв'язок.
Збільшені складки уповільнють свої вібрації, що призводить
до більш низького голосу.
Всі ці симптоми ускладнюються,
якщо у людини менше здорових гортанних нервових закінчень,
що знижує м'язовий контроль і викликає охриплий або грубий голос.
У кінцевому рахунку, ці анатомічні зміни - лише деякі з численних факторів,
які впливають на голос.
Але якщо підтримувати свій голосовий апарат в належному стані,
він буде тонко налаштованим інструментом,
здатним до оперних арій,
сумних монологів
і хвилюючих виступів.