[הגיבורה המקומית ארין דינאן]
-[קופר] אנחנו כבר התמקדנו הרבה על שינוי בחו"ל,
אחד הדברים שואלרי עמוס דיברה עליו היה החשיבות של היום ההומניטרי העולמי
לא רק כמשהו שקורה עבור אנשים בחו"ל אלא גם
אנשים שגורמים לשינוי בקהילות שלהם כאן בניו-יורק,
או לוס אנג'לס, או באיווה, או בכל מקום ברחבי העולם שהם עשויים להיות.
וזה אחד הדברים שהאו"ם באמת מקווה ומנסה לעודד אנשים לעשות,
זה לנסות להתבונן בקהילה שלהם,
להרבה אנשים אין כמובן את המשאבים לנסוע למקומות רחוקים,
אך הם יכולים להתבונן בקהילות שלהם, וזה מה שמביא לשינוי אמיתי.
וברצוני להציג בפניכם את מי שחוללה שינוי בקהילה שלה.
שמה הוא ארין דינאן.
והיא, צלמת שהפעילה מלכ"ר של כריך אחד בכל פעם.
ארין.
[מחיאות כפיים ותשואות]
-[קופר] היי, נעים להכיר אותך.
אז, הום זה אתה מיקרופון.
כך, את צלמת, והקמת את המלכ"ר הזה .
כיצד זה התגלגל?
-[דינאן] לקחתי את המצלמה והתחלתי לצלם אנשים שגרים ברחובות לאחר שקיבלתי את רשותם,
ורציתי לדבר איתם.
רציתי לשמוע את הסיפור שלהם כי אני חושבת שהרבה פעמים אנחנו,
נוטים לשפוט אנשים שגרים ברחובות.
רציתי לשנות את זה, פשוט רציתי להסב את תשומת הלב אליהם.
כך, שלא ידעתי איך לגמול לאנשים מדהימים אלה,
ושמעתי כמה סיפורים שלא יאמנו מאנשים אלה.
כך, שאם אתן להם כריך.
ואני אארוז כריך או כמה כריכים בכל בוקר בדרכי החוצה,
וחשבתי אם אני יכולה לפחות לעזור לאדם אחר כך שתהיה לו הארוחה הבאה אז הבאתי לשינוי.
-[קופר] אז כאשר את שומעת אודות היום ההומניטרי העולמי מה את חושבת?
מדוע ברצונך להיות כאן, חלק ממנו?
-[Dinan] אני כאן.
רציתי להיות כאן רק כי אני חושבת שמשהו צריך לקרות,
פשוט ברחבי העולם באופן מקומי, ובאופן גלובלי.
אני חושבת שאנחנו צריכים לעבוד יחד אם אנחנו רוצים שהעולם הזה ימשיך להתקיים.
ואנו כולנו מחוברים כל כך.
אני לא שונה ממישהו שגר ברחוב,
פשוט היו לנו התנסויות שונות בחיים אז...
-[קופר] תודה. תודה רבה. באמת מדהים. -[Dinan] תודה רבה לך, תודה טוי.
-[קופר] יש לך אתר אינטרנט?
-[Dinan] יש, הוא: onesandwichatatime.com
-[קופר] טוב מאד, מגניב, יש לך קהל את יכולה גם לפרסם את אתר האינטרנט.
[הייתי כאן - יום ההומניטרי העולמי באוגוסט 19 באוגוסט whd-iwashere.org]