הרקולס, האיש החזק ביותר עם לב אמיץ בהתאם.
אורפאוס, מקסים הטבע ומאסטר המוזיקה.
קאסטור ופולוקס, התאומים המתעתעים שבקעו מביצה.
הבוריאדים, בניו של רוח הצפון שיכלו לשעוט דרך האויר.
במשך זמן ארוך הגיבורים האלה שוטטו ביוון העתיקה,
ויצרו אגדות חדשות בכל מקום אליו הלכו.
אבל אף אחת מההרפתקאות שלהם לא היתה כל כך גדולה כמו כשהם איחדו כוחות
למען אדם צעיר בשם יאסון.
שנים לפני כן, הדוד של יאסון, פליאס לקח באכזריות את כתר תסאלי
מסבו של יאסון.
כשיאסון חזר לחצרו הגנובה של אביו,
המלך הפחדן נתן לו משימה שנראתה בלתי-אפשרית:
לחצות את הים השוקק לקולכיס,
ולגנוב את גיזת הזהב של האייל המעופף תחת אפו של המלך אייטס.
אם יאסון יביא את הגיזה,
פליאס הבטיח לוותר על הכתר.
המשימה ההרואית שלו נגעה באלים,
והם הפיצו קריאה לעזרה ליאסון,
ובמהרה הוא הרכיב צוות לא ממש חלוש.
הגיבורים האלה, יחד עם מלחים רבים, מגידי עתידות, וחצי-אלים מורדים,
שקראו לעצמם הארגונאוטים על שם ספינתם החסונה.
אבל הדרך לפניהם היתה מלאה באימה כבירה --
שיכולה לבחון אפילו את הגיבורים הכי נועזים.
העצירה הראשונה שלהם היתה בלמנוס, אי של נשים שהרגו את כל גברי האי.
כעונש, אפרודיטה קיללה אותן בסירחון מחליא --
אבל זה לא מנע מיאסון להוליד תאומים עם המלכה.
שאר הצוות גם מצא את עצמו אפוף ברומנים;
עד שהרקולס גירש אותם על שלא התנהגו כמו גיבורים.
לבסוף, הם הפליגו להר הדובים,
אי בו חיה קבוצה של מפלצות עתיקות בעלות שש זרועות
יחד עם הדוליאונס השלווים.
בעוד השבט קיבל בברכה את הארגונאוטים בזרועות פתוחות,
המפלצות ירדו מההרים
והשליכו סלעים על הספינה העוגנת.
הרקולס הרחיק אותם לבדו,
לפני שחבריו הצטרפו למהומה.
מחוזקים מהניצחון, הגיבורים המנצחים הפליגו הלאה --
אך נזרקו חזרה לאי כמה לילות סוערים לאחר מכן.
בסערה, הדוליאונס חשבו שהבאים החדשים הם פולשים.
הארגונאוטים גם לא היו מודעים לסביבתם,
ונלחמו בעוצמה בחושך, בעודם קוטלים גל אחרי גל של אוייבים.
אבל לאור הבוקר התגלתה האמת הנוראה:
הקורבנות שלהם היו לא אחרים מהמארחים שלהם לשעבר.
ושוב, יאסון איפשר לצוות להיות מוסח,
הפעם במחיר נורא.
מבוייש מהתנהגותם, הוא החליט להתמקד רק בגיזה,
אבל אפילו המהירות הזו הוכחה כהרסנית.
כשהעוזר של הרקולס נחטף על ידי נימפות מים,
יאסון הפליג הלאה -- לא מודע להיעדרותו של חבר הצוות החזק ביותר שלו.
שאר הארגונאוטים המשיכו את המסע שלהם,
עד שעצרו למראה איש זקן מוקף בחבורה של מפלצות.
זה היה פינאס, רואה עתידות שקולל על ידי זאוס לסבול גיל מבוגר, עיוורון,
ועינויים אין סופיים על שחילק את הנבואות שלו.
מרוגשים מהתחינה שלו, אחי הרוח יצאו על הלהקה,
וסיפקו לפינאס הפוגה קצרה מהעונש שלו.
בתמורה,
רואה העתידות סיפר להם איך להתגבר על המבחן המפחיד שעמדו בפניו:
הסימפלגדים, זוג סלעים מתרסקים שהפכו את ספינות לשבבים.
אבל ראשית, הארגונאוטים היו צריכים לנווט מעבר לפי הגהינום,
סביב האי של האמזונות הצמאות לדם, ותחת השמיים הפסיכדליים.
ההרפתקאות האלו עלו לצוות גם באנשים וגם במורל --
וכמה פחדו שאולי יאבדו את דעתם.
כשהגיעו לסלעים המתרסקים, הצוות המותש רעד מפחד.
אבל העצה של פינאס הדהדה בראשם.
הארגונאוטים שחררו יונה בודדת,
מיהרו בעקבותיה, ויצאו ללא פגע.
לאחר הבריחה הגבולית, הארגונאוטים סוף סוף ראו את קולכיס.
אך בעוד יאסון נח וחגג עם הצוות שלו,
הוא הרגיש שהזמן שלו איתם מתקרב לסיומו.
כשהגיזה זוהרת במוחו, הוא ידע שהוא יצטרך להביא אותה לבדו.
אבל הוא לא היה יכול לנחש
שלמשימה הסופית שלו יהיה המחיר הנורא מכולם.