כשהדמות הדמיונית הידועה לשמצה,
קרי וויט, עזבה את נשף התיכון שלה בסערה,
והביאה טרור על העיר,
היא הסתמכה על כוחות הטלקינטיקה שלה,
היכולת להשפיע על עצמים פיזיים על ידי שימוש בכוח המוח בלבד.
אבל בעוד קארי הוא רק סרט דמיוני שמבוסס על ספר דמיוני,
אמונה בטלקינטיקה היא לא דמיונית בכלל.
במשך מאות שנים, אנשים טענו שבאמת יש להם את הכוח
לשלוט בתנועה של עצמים בשימוש רק במוחם.
ריחוף, פתיחת דלתות לפי רצון וכיפוף כפיות
הן כולן דוגמאות מעניינות.
זה קרה במטריקס כשניאו עצר כדורים באויר,
וזה כישרון שיודה שלט בו.
אבל האם טלקינטיקה היא אמיתית,
או דמיונית ממש כמו קארי, יודה וניאו יחד?
כדי לחקור, אנחנו צריכים להעריך את הטענות של טלקינטיקה
דרך עדשה מדעית בשימוש בשיטות מדעיות.
טלקינטיקה היא חלק מהדיסיפלינות שניקראות פאראפסיכולוגיה,
שם חוקרים בודקים תופעות על טבעיות.
פאראפסיכולוגים מתייחסים למה שהם עושים כמדע,
אבל מדענים אחרים לא מסכימים.
בואו נתחיל עם כמה אבחנות פשוטות.
אבחנה #1:
בעוד יש הרבה אנקדוטות על טלקינטיקה,
אין עדות מדעית שהיא קיימת;
אף מחקר שנעשה לפי השיטה המדעית
ושוחזר תחת תנאי מעבדה יכול להראות שהיא אמיתית.
בשנות ה 30, מי שנקרא האב הרוחני של הפאראפסיכולוגיה, ג'וסף בנקס ריין,
בחן במעבדה אם אנשים יכולים להשתמש בטלקינקטיקה
כדי לגרום לקוביה להתגלגל בדרך בה הם רצו.
אבל לאחר מכן, מדענים לא יכלו לשחזר את התוצאה,
ומאחר ושחזור הוא מפתח להוכחת רעיון,
זו היתה בעיה.
חוץ מהמדענים,
יש גם אנשים רבים מספור שטוענים לשליטה בטלקינטיקה,
אבל כולם נחשפו כרמאים,
או שלא יכלו לבצע תחת תנאים בהם הם לא בשליטה מוחלטת,
מה שמראה שהם השפיעו על המצב כדי לקבל את התוצאה שרצו.
היום, יש אפילו פרס כספי גדול מהרבה ארגונים
לכל מי שיכול להוכיח שיכולות מנטליות, כמו טלקינטיקה, אמיתיות.
אבל הכסף הזה נשאר ללא דורש.
אבחנה #2:
כשאנחנו חוקרים טלקינטיקה,
אין קונצנזוס על מה בדיוק נמדד.
האם גלי מוח חזקים כמו של יודה עובדים?
מאחר ואף אחד לא מסכים, זה קשה לקבוע סטנדרטים למחקר,
משהו שנדרש בכל הסוגים האחרים של המדע
כדי לבחון את האמיתות של הרעיונות.
אבחנה #3:
הנקודה של המדע היא לגלות את הלא ידוע,
ובהסטוריה של המחקר המדעי,
זה בהחלט קרה
שתגליות חדשות הלכו נגד המדע המקובל,
ואפילו הפכו את כל הענפים של המדע.
גילוים כאלה חייבים להיות מוכחים באופן זהיר
כדי לעמוד בספקנות.
במקרה של טלקינטיקה,
הרעיון מנוגד למדע המקובל,
אבל חסרה לה העדות החזקה לטובתה.
היקום שלנו נשלט ומוסבר על ידי חוקי הפיזיקה,
ואחד החוקים האלה אומר לנו שגלי מוח לא יכולים לשלוט בעצמים
מפני שהם לא חזקים ולא מגיעים רחוק מספיק
כדי להשפיע על משהו מחוץ לגולגולת שלנו.
הפיזיקה גם אומרת לנו שהכוחות היחידים שיכולים להשפיע על עצמים ממרחק
הם מגנטיים וכבידתיים.
כנראה הדבר הכי קרוב לטלקינטיקה שהמדע יכול להסביר
הוא השימוש במחשבות כדי לשלוט בזרוע רובוטית.
במוח של חולי שבץ שלא יכולים לזוז,
מדענים יכולים להשתיל חוטים זעירים לתוך האזור במוח ששולט בתנועה,
ואז לאמן את החולה להתרכז בהזזת זרוע רובוטית,
שפועלת כהרחבה של המוח שלהם, וזה עובד.
זה מדהים אבל זה לא טלקינטיקה.
מחשבות החולים הם לא רק דברים מעורפלים ולא ניתנים לגילוי,
הם אותות מוחיים ניתנים למדידה,
שמתורגמים דרך חוטים לרובוט.
המדע יכול למדוד, לבחון ולהסביר את התנועה,
וכך הראנו שסוג זה של שליטה מוחית הוא אמיתי.
מדע הוא התהליך האיטי של איסוף
עדויות העומדות בעד או נגד רעיון.
כשאנחנו עורמים עדויות,
אנחנו יכולים לראות איזה ערמה גדלה גבוה יותר,
ובמקרה של טלקינטיקה, זה לא ערמה שמראה שהיא קיימת.
יש שאומרים שהתופעה המיסטית הזו לא מתאימה לתחומי המדע,
וזה בסדר.
אבל אז טלקינטיקה הופכת לגמרי לעניין של אמונה אישית.
אם משהו לא יכול להיות מוערך מדעית,
אז הוא גם לא יכול להיות מתואר כמדעי.
אז התוצאה של החקר שלנו
מגלה שכמה שנרצה להאמין
שהכוח באמת איתנו,
המקרה של טלקינטיקה נשאר חלש.
מצטערים ניאו, קארי ויודה.
היכולות שלכם מדהימות, אבל בינתיים, הן שייכות לסרטים.