האם אי פעם דיברתם עם חבר על בעיה רק כדי להבין
שפשוט לא נראה שהוא מבין למה הנושא כל כך חשוב לכם?
האם אי פעם הצגתם רעיון לקבוצת אנשים והוא נתקל בבלבול?
או אולי הייתם בוויכוח
כשהאדם האחר פתאום האשים אתכם
בזה שלא הקשבתם למה שהם אמרו בכלל?
מה קורה פה?
התשובה היא קצר בתקשורת,
ובצורה אחת או אחרת,
כולנו חווינו אותו.
הוא יכול להוביל לבלבול,
טינה,
חוסר הבנה,
או אפילו התרסקות של גשוש שעלה מליונים מרובים על פני מאדים.
העובדה היא שאפילו כשנמצאים פנים אל פנים עם אדם,
באותו חדר ממש,
ומדברים את אותה שפה,
תקשורת אנושית היא מורכבת ביותר.
אבל החדשות הטובות הן שהבנה בסיסית
של מה שקורה כשאנחנו מתקשרים
יכול לעזור לנו למנוע קצרים בתקשורת.
במשך עשורים, חוקרים שאלו, "מה קורה כשאנחנו מתקשרים?"
פרוש אחד, שנקרא מודל השידור,
רואה תקשורת כהודעה שנעה מאדם אחד לאחר,
בדומה למישהו שזורק כדור ומתרחק.
אבל במציאות,
המודל הפשוט הזה לא נחשב למורכבות בתקשורת.
פה נכנס מודל העסקאות,
שמכיר בהרבה אתגרים נוספים של תקשורת.
עם המודל הזה, זה יותר מדוייק לחשוב על תקשורת בין אנשים
כמשחק תופסת,
כשאנחנו מתקשרים את המסרים שלנו, אנחנו מקבלים משוב מהצד האחר.
במהלך העסקה, אנחנו יוצרים משמעות יחד.
אבל מהחילופין האלה, עולים סיבוכים נוספים.
זה לא כמו יקום סטאר טרק,
בו כמה דמויות יכולות לאחד מוחות כמו וולקנים,
חולקים לגמרי מחשבות ורגשות.
כאנשים, אנחנו לא יכולים אלא לשלוח ולקבל מסרים
דרך העדשה הסובייקטיבית שלנו.
כשמתקשרים, אחת מביעה את הפרוש האישי שלה של המסר,
והאדם שהיא מדברת איתו
שומע את הפרוש של עצמו של המסר.
המסנן התפישתי שלנו מחליף כל הזמן משמעויות ופרושים.
זוכרים את המשחק של תופסת?
דמיינו את זה עם גוש חימר.
כשכל אדם נוגע בו,
הם מעצבים אותו להתאים לתפיסות האישיות שלהם
בהתבסס על כל מספר של משתנים,
כמו ידע או נסיונות עבר, גיל, גזע, מין,
אתניות, דת, או רקע משפחתי.
באותו זמן, כל אדם מפרש את המסרים שהם מקבלים
בהתבסס על היחסים שלהם עם האדם האחר,
וההבנה היחודית שלהם
של הסמנטיקה והקישורים של אותן מילים בדיוק שבשימוש.
הם יוכלו גם להיות מוסחים על ידי גירויים שונים,
כמו תנועה
או בטן מקרקרת.
אפילו רגשות יכולות לטשטש את ההבנה שלהם,
ועל ידי הוספת יותר אנשים לשיחה,
כל אחד עם הסובייקטיביות שלו,
המורכבות של התקשורת גדלה אקספוננציאלית.
אז כשהגושים של החימר עוברים מאחד לשני מאדם אחד לאחר,
מעובדים, מעוצבים מחדש, ומשתנים כל הזמן,
זה לא פלא שהמסר שלנו לפעמים הופך לרסק של קצרים בתקשורת.
אבל, למרבה המזל, יש כמה פעולות פשוטות
שיכולות לעזור לכולנו לנווט את התקשורות היומיות שלנו לתקשורת מעולה.
אחת:
להכיר בכך ששמיעה פסיבית והקשבה אקטיבית הם לא אותו הדבר.
להתערב אקטיבית עם המשוב המילולי והלא מילולי של אחרים,
ולהתאים את המסר שלכם לאפשר הבנה טובה יותר.
שתיים:
הקשיבו עם העיינים והאוזניים, כמו גם עם הבטן.
זכרו שתקשורת היא יותר מרק מילים.
שלוש:
קחו את הזמן להבין כשאתם מנסים להיות מובנים.
ברצון להביע את עצמנו במהירות,
זה קל לשכוח שתקשורת היא רחוב דו סיטרי.
היו פתוחים למה שהאדם האחר אולי יגיד.
ולבסוף, ארבע:
היו מודעים לפילטרים התפיסתיים האישיים שלכם.
אלמנטים של החוויה שלכם,
כולל התרבות שלכם, הקהילה, והמשפחה,
משפיעים על איך אתם רואים את העולם.
תגידו, "כך אני רואה את הבעיה, אבל איך אתה רואה אותה?"
אל תניחו שהתפישה שלכם היא האמת הסובייקטיבית.
זה יעזור לכם לעבוד לכיוון של לחלוק דיאלוג עם אחרים
כדי להגיע להבנה משותפת יחד.