(Oscar) Odată, m-am dus în Legoland.
(copil) Ah!
(Noelle) Deoarece în clasa noastră se spun povești, se face actorie,
elevii noștri se cunosc și se respectă mai mult.
E o practică de limbă și alfabetizare, însă e mult mai mult decât atât.
Ajută la dezvoltarea socială și emoțională a copiilor.
Se creează o comunitate în cadrul clasei.
(copil) M-am dus la Legoland.
♪ (muzică) ♪
(Sarah) Amigos este o școală cu dublă implicare
pentru elevii din Cambridge, Massachusetts.
La Amigos, încercăm să susținem alfabetizarea bilingvă în primii ani,
dezvoltând și întărind aptitudinile exprimării orale,
și capacitatea elevilor de a spune povești,
de a înțelege forma unei povești, și a o putea împărtăși
prin exprimare orală atât în spaniolă cât și în engleză.
Cu mama mea, tatăl meu.
(Oscar) Prin povestire și actorie, întâi îi cerem copilului
să ne spună o poveste,
și poate fi o poveste personală,
sau ceva inventat de ei.
Și apoi, când vine momentul să interpreteze povestea,
urmărim o reprezentare vizuală a poveștii lor.
(Oscar) Și erau petale.
Ne folosim de limbaj dar, în același timp,
lucrăm cu elemente unei povești.
(Oscar) Poți folosi Lego pentru a face o mașină.
(copiii) Vrumm, vrumm
Are decor, personaje.
(copil) Un frate. (Noelle) Frate.
(Noelle) Zilnic, fiecărui elev îi vine rândul să-mi spună o poveste.
(Noelle) Era o familie de țestoase. (copil) Da.
(Noelle) Ah, bine. Deci, era o familie de țestoase.
Îi pun să-mi dicteze povestea în timpul de odihnă.
Este liniște, așa că îl chem pe elev la mine.
(copil) Rechinul.
(Noelle) E un rechin în povestea ta? (copil) Da.
(Noelle) Durează cam cinci-zece minute.
Ei îmi spun povestea.
(copil) Și apoi eu- (în spaniolă) am nevoie de patru persoane.
(Noelle) Și adesea, fiind școală bilingvă,
îi motivează pe copii, care tocmai învață spaniola
să spună povestea în spaniolă.
Iar apoi strângem saltelele, ne așezăm în cerc,
și apoi îi cer elevului să vină să se așeze lângă mine.
Era o familie de țestoase.
(Noelle) Citesc povestea cu voce tare.
(fată) Vrei să fii tu bebelușul? (băiat) Îhî.
(Noelle) Apoi ei hotărăsc cine sunt actorii.
(fată) Vrei să fii tu mămica?
(Noelle) Noi ne așezăm în cerc.
Nu e un concurs de popularitate, ci cui îi vine rândul să joace.
(fată) - Veri să fii tu sora? (în spaniolă) - Da.
(Noelle) Și îi așează pe fiecare în parte,
după care eu citesc povestea ultima oară, iar ei își joacă rolul.
Țestoasa îi spuse „Bună!” fetei.
Bună. - Nu eu sunt fata, ea e.
Ah, dacă tu ești țestoasă, atunci trebuie să faci așa.
(Noelle) Copiilor foarte timizi le oferă o structură și o platformă
și reguli după care să joace.
Și apoi rechinul a mâncat toate țestoasele.
Altor copii, le oferă ocazia să spună
”E rândul meu. Toată ziua mi-am dorit asta!”
Așa că, e în funcție de copil.
Și e foarte important pentru fiecare să primească atenție.
Oh, uită-te la rechin.
Uită-te la rechin!