מדי פעם אני חושב על הזמנים בהם היינו יחד
כמו הפעם ההיא שבה אמרת שאת כל כך שמחה, שיכולת למות
אמרתי לעצמי שאת נכונה בשבילי
אבל הרגשתי כל כך בודד בחברתך
אבל זו הייתה אהבה, ואת הכאב הזה אני עדיין זוכר
את יכולה להיות מכורה לסוג מסוים של עצב
כמו קבלה כואבת של הסוף, תמיד הסוף
אז כשגילינו שהיחד שלנו כבר לא עובד
אמרת שעדיין נוכל להיות ידידים
אבל אני חייב להודות ששמחתי שזה נגמר
אבל לא היית חייבת לחתוך אותי ככה מחייך
להעמיד פנים שזה אף פעם לא קרה ושאנחנו כלום
אני בכלל לא צריך את האהבה שלך
אבל את מתייחסת אליי כמו אל זר, וזה מרגיש כל כך קשה
לא היית צריכה לרדת כל כך נמוך,
לשלוח את חברות שלך לאסוף את התקליטים, ואז להחליף את המספר שלך
כנראה שאני ממש לא צריך את זה
עכשיו את פשוט מישהי שפעם הכרתי
מדי פעם אני חושבת על כל הפעמים שבהן שיחקת בי
אבל גרמת לי להאמין שזה תמיד היה משהו שאני עשיתי
אבל אני לא רוצה לחיות ככה
בנסיון לקרוא את הרמזים בכל מילה שאתה אומר
אמרת שאתה יכול פשוט לעזוב את זה
ושלא אתפוס אותך נתלה
במישהי שפעם הכרת
אבל לא היית חייבת לחתוך אותי ככה מחייך
להעמיד פנים שזה אף פעם לא קרה ושאנחנו כלום
אני בכלל לא צריך את האהבה שלך
אבל את מתייחסת אליי כמו אל זר, וזה מרגיש כל כך קשה
לא היית צריכה לרדת כל כך נמוך,
לשלוח את חברות שלך לאסוף את התקליטים, ואז להחליף את המספר שלך
כנראה שאני ממש לא צריך את זה
עכשיו את פשוט מישהי שפעם הכרתי
מישהי
שפעם הכרתי
מישהי שפעם הכרתי
מישהי
שפעם הכרתי
מישהי
שפעם הכרתי
מישהי