נינה דולביק ברוקמן: הורגלנו להאמין
שקרום הבתולים מהווה הוכחה לבתוליות.
אבל מסתבר שטעינו.
גילינו שהסיפור הפופולרי שמספרים לנו על הבתוליות הנשית
מבוסס על שני מיתוסים אנטומיים.
בקהילה הרפואית, האמת ידועה מזה יותר מ-100 שנה,
אבל משום-מה, שני המיתוסים האלה ממשיכים להקשות על חייהן
של נשים בכל העולם.
אלן סטוקן דאהל: המיתוס הראשון עוסק בדם.
הוא אומר לנו שקרום הבתולים נקרע ומדמם
בפעם הראשונה שבה אישה מקיימת יחסי-מין עם חדירה לנרתיק.
כלומר, אם בעקבותיהם לא נראה דם על הסדינים,
סימן שהאישה פשוט לא היתה בתולה.
המיתוס השני מהווה השלכה הגיונית מן הראשון.
היות שקרום הבתולים אמור להיקרע ולדמם,
אנשים מאמינים גם שהוא נעלם
או איכשהו משתנה מאד במשגל הראשון של האישה.
אילו זה היה נכון,
אפשר היה לקבוע בקלות אם אישה היא בתולה או לא
באמצעות בדיקת אברי המין שלה,
בבדיקת בתולין.
נד"ב: אז אלה שני המיתוסים שלנו:
דם הבתולים,
וקרום בתולים שנעלם לגמרי.
אולי זה נשמע לכם כנושא שולי.
מדוע שיהיה איכפת לכם
מאיזה קפל עור עלום בגוף הנשי?
אבל האמת היא שיש בכך הרבה יותר
מאשר חוסר-הבנה אנטומי.
המיתוסים לגבי קרום הבתולים החזיקו מעמד מאות שנים
כי יש להם חשיבות תרבותית.
הם שימשו אמצעי רב-עוצמה
לשליטה במיניותה של האישה
כמעט בכל תרבות ודת, ובכל עשור בהיסטוריה.
נשים עדיין זוכות לחוסר-אמון,
קלון,
פגיעה
ובמקרים החמורים ביותר, הן נרצחות בגלל כבוד המשפחה
אם לא דיממו בליל הכלולות שלהן.
נשים אחרות מחוייבות לעבור בדיקות בתולים משפילות,
רק כדי לקבל עבודה,
לשמור על שמן הטוב
או להינשא.
אס"ד: כמו באינדונזיה,
שבה נשים נבדקות בשיטתיות כחלק מתהליך הגיוס.
אחרי ההתקוממות של 2011 במצרים,
קבוצת מפגינות נאלצו לעבור בדיקות בתולין מצד הצבא שלהן.
באוסלו, רופאים בודקים את קרום הבתולים של נערות
כדי להבטיח להוריהן שבנותיהן לא חוללו.
ולמרבה הצער, הרשימה עוד ארוכה.
נשים כה חוששות שמא לא תעמודנה בציפיות המיתוסים לגבי קרום הבתולים,
עד כי הן פונות לאמצעים שונים לתיקון מהיר של קרום הבתולים
כדי להבטיח שיהיה דימום,
כמו ניתוח פלסטי, המוכר כ"איחוי קרום הבתולים",
שפיכת דם מבקבוקונים על הסדינים לאחר המין
או קרומי-בתולים מזויפים שנקנים באינטרנט,
כולל דם מלאכותי
והבטחה "להיפרד לשלום מסודך העמוק והאפל."
נד"ב: בכך שאמרנו לנערות שלא ניתן לשמור בסוד על שום מעשה שלהן,
שגופן יגלה את סודן ויהי מה,
נטענו בהן פחד.
נערות חוששות לחלל את גופן,
דרך השתתפות בספורט,
משחק,
שימוש בטמפונים
או פעילות מינית.
הגבלנו את ההזדמנויות והחופש שלהן.
הגיעה העת לשים קץ לשקר הבתולים.
הגיעה העת לנפץ את המיתוסים סביב קרום הבתולים
אחת ולתמיד.
אס"ד: שתינו סטודנטיות לרפואה,
עובדות בתחום הבריאות המינית
ומחברות "הפלא הדרומי", "The Wonder Down Under"
(צחוק)
ספר מדע פופולרי העוסק באיברי המין הנשיים.
ומנסיוננו, אנשים נוטים להאמין
שקרום הבתולים הוא מעין חותם על פתח הנרתיק.
גם בנורבגית זה קרוי "קרום הבתולים",
וזה גורם לנו לדמיין משהו שברירי,
משהו שקל להרוס,
משהו שאפשר לקרוע,
אולי כמו עטיפת ניילון.
אולי תהיתם מדוע הבאנו חישוק לבמה
הבה נראה לכם.
(צחוק)
קשה מאד להסתיר שלחישוק הזה קרה משהו, נכון?
זה נראה אחרת מאשר לפני שניקבתי אותו.
החותם נשבר,
ואם לא נחליף את הניילון,
הוא לא יחזור למצב שלם.
אז אילו רצינו לערוך בדיקת בתולים לחישוק הזה,
ממש עכשיו,
זה היה קל מאד.
קל לקבוע שהחישוק הזה כבר איננו בתול.
(צחוק)
נד"ב: אבל קרום הבתולים איננו דומה כלל לפיסת ניילון
שאורזים בה אוכל
או לחותם.
למעשה...
הוא דומה יותר לזה --
לגומייה.
קרום הבתולים הוא חישוק רקמה בפתח החיצוני של הנרתיק.
וצורתו בד"כ היא כשל כעך או חצי-סהר
עם נקב גדול במרכז.
אבל זה משתנה מאד,
ולפעמים קרומי בתולים עשויים להיות בעלי שוליים,
עם מספר נקבים,
או עם אונות.
במלים אחרות, קרומי בתולים טבעיים עשויים להופיע בצורות רבות,
וזה מה שמקשה כל-כך לבצע בדיקת בתולים.
אס"ד: משלמדנו קצת יותר על האנטומיה של קרום הבתולים,
הבה נחזור אל שני המיתוסים שלנו:
דם הבתולים
והיעלמות מוחלטת של קרום הבתולים.
אבל קרום הבתולים לא בהכרח נקרע.
קרום הבתולים נראה וגם מתפקד כגומייה.
אפשר למתוח גומיה, נכון?
(צחוק)
אפשר גם למתוח קרום בתולים.
למעשה, הוא גמיש ביותר.
ואצל נשים רבות
קרום הבתולים גמיש דיו לעמוד בפני חדירה
מבלי להינזק כלל.
אצל נשים אחרות הוא אולי ייקרע מעט כדי לאפשר את מעבר הפין,
זה לא יגרום להיעלמותו,
אם כי הוא עשוי להיראות אחרת מאשר קודם.
מטבע הדברים, אי-אפשר לבדוק את קרום הבתולים
כדי לבדוק את הבתוליות.
דבר זה צוין לפני יותר ממאה שנה, ב-1906,
ע"י הרופאה הנורבגית ד"ר מארי ז'נסט.
היא בדקה עובדת מין בגיל העמידה
והסיקה שאברי המין שלה דומים לאלה של בתולה צעירה.
אבל זה הגיוני, נכון?
כי אם קרום הבתולים שלה מעולם לא ניזוק במהלך יחסי מין,
מה ציפינו למצוא?
אס"ד: היות שלקרומי הבתולים יש מגוון צורות ומבנים,
קשה לדעת
אם שקע או קפל כלשהם בו הם תוצאה של נזק קודם
או שמדובר במגוון אנטומי תקין.
האבסורדיות של בדיקת הבתולים
הומחשה במחקר שנערך על 36 נערות בהריון.
כשהרופאים בדקו את קרומי הבתולים שלהן,
הם הצליחו למצוא סימני חדירה ברורים
רק אצל שתיים מכל ה-36.
אז אם אינכם מאמינים ב-34 מקרי לידת בתולין --
(צחוק)
כולנו ניאלץ להסכים
שגם המיתוס השני שלי ספג מהלומה ניצחת.
אי-אפשר רק להסתכל בין רגליה של אישה
ולקרוא את סיפורה המיני.
נד"ב: כרוב המיתוסים, אלה הנוגעים לקרום הבתולים אינם נכונים.
אין חותם בתולי שנעלם באורח-פלא בעקבות יחסי מין,
ומחצית מהבתולות מסוגלות בקלות לקיים יחסי מין מבלי לדמם.
היינו שמחות לומר שעם הפרכת המיתוסים האלה,
הכל יהיה מעכשיו בסדר,
שהקלון, הפגיעות ומעשי הרצח על רקע כבוד המשפחה ייפסקו מעצמם.
אבל זה כמובן לא כל-כך פשוט.
הדיכוי המיני של נשים מקורו במשהו עמוק בהרבה
מאשר אי-הבנה אנטומית פשוטה בתכונותיו של קרום הבתולים.
זאת סוגיה של שליטה תרבותית ודתית במיניותה של האישה.
ואת זה הרבה יותר קשה לשנות.
אבל אנו חייבים לנסות.
אס"ד: כנשות מקצוע בתחום הרפואה, זאת תרומתנו.
אנו רוצות שכל נערה, הורה ובעל עתידי יידעו
מהו קרום הבתולים ואיך הוא מתפקד.
אנו רוצות שהם יידעו
שקרום הבתולים לא יכול לשמש הוכחה לבתוליות.
וכך נוכל לסלק את אחד האמצעים הכי חזקים
המשמשים כיום לשליטה בנשים צעירות.
לאחר שסיפרנו לכם על כך,
אולי אתם תוהים מהי החלופה,
כי אם קרום הבתולים לא יכול לשמש אותנו כהוכחה לבתוליות,
אז במה נוכל להשתמש?
אנו מציעות לא להשתמש בדבר.
(תרועות)
אם אתם --
(מחיאות כפיים)
אם אתם באמת רוצים לדעת אם אישה מסוימת בתולה או לא,
שאלו אותה.
(צחוק)
אך בידיה הבחירה אם לענות.
תודה לכם.
(מחיאות כפיים)