אני צריכה להתוודות על משהו.
רק לאחרונה למדתי איך לנהוג.
וזה היה ממש קשה.
ולא מדובר בבעיה של מוח מבוגר.
אתם זוכרים איך זה היה כשאתם רק למדתם לנהוג?
כשכל החלטת שביצעתם היתה כל כך מודעת ומכוונת?
הייתי חוזרת הביתה אחרי השיעור שלי גמורה מבחינה מנטלית.
כחוקרת קוגניציה אני יודעת שזה בגלל שהשתמשתי
הרבה במשהו שנקרא פעולה מנהלתית.
פעולה מנהלתית היא היכולת המדהימה שלנו לשלוט באופן מודע במחשבות
ברגשות ובפעולות שלנו
כדי להשיג מטרות ...
כמו ללמוד נהיגה.
זה מה שאנחנו משתמשים בו כשאנחנו צריכים לשבור הרגל,
לשלוט בדחפים שלנו ולתכנן מראש.
אבל אנחנו יכולים לראות את זה באופן הכי בולט כשדברים משתבשים.
לדוגמא, האם אי פעם שפכתם בטעות מיץ תפוזים על הקורנפלקס שלכם?
(צחוק)
או, האם אי פעם התחלתם לגלוש בפייסבוק
ופתאום קלטתם שפספסתם פגישה?
(צחוק)
או אולי זה יהיה מוכר יותר:
האם אי פעם תכננתם לעצור בחנות בדרך הביתה מהעבודה
ואז במקום נסעתם ישר הביתה על טייס אוטומטי?
(צחוק)
הדברים האלה קורים לכולם.
ואנחנו בדרך כלל קוראים להם הסחת דעת,
אבל מה שבאמת קורה
זה שאנחנו חווים טעות בפעולה המנהלתית.
אז אנחנו משתמשים בפעולה המנהלתית בכל יום בכל היבט של החיים שלנו.
ובשלושים השנה האחרונות,
חוקרים מצאו שהיא מנבאת כל מיני דברים טובים
בילדות ומעבר לה,
כמו כישורים חברתיים, הישגים אקדמיים, בריאות נפשית וגופנית,
כמה כסף נרוויח והאם נוכל לחסוך אותו,
ואפילו האם אדם יכנס לכלא.
נשמע מעולה, נכון?
אז זה לא מפתיע
שחוקרים כמוני כל כך רוצים להבין אותה
ולחשוב על דרכים לשפר אותה.
אבל לאחרונה, הפעולה המנהלתית הפכה למילת קוד עצומה בתחום השיפור העצמי.
אנשים חושבים שאפשר לשפר אותה באמצעות אפליקציות אימון מוחי בפלאפון
ומשחקי מחשב,
או באמצעות אימון שלה באופן מסוים, כמו משחק שחמט.
וחוקרים מנסים לאמן אותה במעבדה
בתקווה לשפר אותה ודברים אחרים שקשורים אליה,
כמו אינטליגנציה.
ובכן, אני כאן לספר לכם
שצורת החשיבה הזו על הפעולה המנהלתית היא כולה מוטעית.
אימון מוחי לא ישפר את הפעולה המנהלתית בהיבט הרחב שלה
כיוון שהוא מאמן אותה באופן צר בלבד,
מחוץ להקשרים של העולם האמיתי בתוכו אנחנו משתמשים בה בפועל.
אז אתם יכולים לנצח את האפליקציה המנהלתית ההיא בפלאפון שלכם,
אבל זה לא יעזור לכם להפסיק למזוג מיץ תפוזים על הקורנפלקס שלכם פעמיים בשבוע.
(צחוק)
אם אתם באמת רוצים לשפר את הפעולה המנהלתית שלכם
בדרך שתהיה משמעותית בחייכם,
עליכם להבין כיצד היא מושפעת מההקשר.
תנו לי להראות לכם למה אני מתכוונת.
ישנו מבחן מעולה בו אנחנו משתמשים במעבדה
כדי למדוד פעולה מנהלתית בילדים קטנים
שנקרא "מיון כרטיסי שינוי מימדים".
במשימה הזאת, הילדים צריכים למיין כרטיסים באופן מסוים --
כמו לפי צורה --
שוב ושוב עד שהם יוצרים הרגל.
ואז מבקשים מהם להחליף
ולמיין את אותם הכרטיסים בדרך אחרת,
כמו לפי צבע.
עכשיו, ילדים ממש צעירים יתקשו בכך.
ילדים בין שלוש וארבע בדרך כלל ימשיכו למיין את הכרטיסים בדרך הישנה
לא משנה כמה פעמים תזכירו להם מה עליהם לעשות.
(וידאו) אישה: אם זה כחול שימי את זה כאן.
הנה אחד כחול.
אוקיי, אז עכשיו אנחנו הולכים לשחק משחק אחר.
אנחנו לא נשחק את משחק הצבעים יותר,
עכשיו אנחנו הולכים לשחק את משחק הצורות,
ובמשחק הצורות,
נשים את כל הכוכבים כאן ואת כל המשאיות כאן, אוקיי?
כוכבים הולכים לכאן ומשאיות לכאן.
איפה נשים את הכוכבים?
ואיפה נשים את המשאיות?
מצוין.
אוקיי, כוכבים הולכים לכאן, משאיות הולכות לכאן.
הנה משאית.
(צחוק)
כוכבים הולכים לכאן, משאיות הולכות לכאן.
הנה כוכב.
(צחוק)
ס"ב: אז זה באמת משכנע,
וזה ממש ברור כשהיא לא מצליחה להשתמש בפעולה המנהלתית שלה.
אבל הנה העניין;
אנחנו יכולים לאמן אותה לבצע את המשימה הזאת ואחרות
ובסופו של דבר היא תשתפר,
אבל האם זה אומר
שהיא שיפרה את הפעולה המנהלתית שלה מחוץ למעבדה?
לא, בגלל שבעולם האמיתי היא תצטרך להשתמש בפעולה המנהלתית
כדי לבצע יותר מהחלפה בין צורה וצבע.
היא תצטרך להחליף מהוספה להכפלה
או ממשחק לסידור
או מלחשוב על הרגשות שלה ללחשוב על החברה שלה.
ומצבי מציאות מוצלחים תלויים בדברים
כמו מה מידת המוטיביציה שלכם ומה העמיתים שלכם עושים.
וזה גם תלוי באסטרטגיות שאתם מיישמים
כשאתם משתמשים בפעולה המנהלתית במצב מסוים.
אז מה שאני אומרת הוא שההקשר ממש חשוב.
עכשיו תנו לי לתת לכם דוגמה מהמחקר שלי.
לאחרונה הבאתי חבורה של ילדים שיעשו את מבחן המרשמלו הקלאסי,
שהוא מדד לדחיית סיפוקים
שגם בוודאי דורש פעולה מנהלתית מרובה.
אז אתם אולי שמעתם על המבחן הזה,
אבל באופן בסיסי, לילדים ניתנת בחירה.
הם יכולים לאכול מרשמלו אחד מיד,
או אם הם יכולים לחכות שאלך לחדר השני
ואביא עוד מרשמלו,
הם יכולים לקבל שניים במקום.
עכשיו, רוב הילדים ממש רוצים את המרשמלו השני,
אבל השאלה המרכזית היא: כמה זמן הם יכולים להמתין?
(צחוק)
אני הוספתי טויסט כדי לבחון את ההשפעות של ההקשר.
סיפרתי לכל אחד מהילדים שהם היו חלק מקבוצה,
כמו הקבוצה הירוקה,
ואפילו נתתי להם חולצה ירוקה ללבוש.
ואמרתי, "הקבוצה שלך חיכתה לשני המרשמלו,
אבל הקבוצה השניה, הקבוצה הכתומה,
לא חיכו".
או אמרתי את ההפך:
"הקבוצה שלך לא חיכתה לשני מרשמלו
והקבוצה השניה כן".
ואז השארתי את הילד לבד בחדר
ואז צפיתי במצלמה לראות כמה זמן הם יחכו
(צחוק)
אז מה שמצאתי היה שהילדים שהאמינו
שהקבוצה שלהם חיכתה לשני המרשמלו
היו בעצם בעלי סבירות יותר גבוהה שיחכו.
אז הם הושפעו מקבוצת העמיתים שלהם אותה מעולם לא פגשו.
(צחוק)
די מגניב, לא?
ובכן, עם התוצאה הזאת עוד לא ידעתי
אם הם פשוט חיקו את הקבוצה שלהם או אם היה זה משהו יותר עמוק מכך.
אז הבאתי עוד קבוצה של ילדים,
ואחרי מבחן המרשמלו, הראיתי להם תמונות של זוגות של ילדים,
ואמרתי להם, "אחד מהילדים האלה אוהב לקבל דברים מהר ומיד,
כמו עוגיות ומדבקות.
והילד השני אוהב לחכות
כך שיקבל יותר מהדברים האלה".
ואז שאלתי אותם,
"איזה משני הילדים האלה אתה מחבב יותר
ועם איזה ילד היית רוצה לשחק?"
ומה שגיליתי הוא שילדים שהאמינו שהקבוצה שלהם המתינה
נטו להעדיף ילדים אחרים שאהבו לחכות לדברים.
אז ההבנה של מה שהקבוצה שלהם עשתה גרמה להם להעריך את ההמתנה יותר.
ולא רק זה,
הילדים האלה סביר להניח שהשתמשו בפעולה מנהלתית
כדי לייצר אסטרטגיות שיסייעו להם בהמתנה,
כמו לשבת על הידיים או לפנות לכיוון אחר מהמרשמלו
או לשיר שיר כדי להסיח את דעתם.
(צחוק)
אז מה שכל זה מראה זה עד כמה ההקשר חשוב.
זה לא שלילדים האלה היתה פעולה מנהלתית טובה או רעה,
זה שההקשר סייע להם להשתמש בה טוב יותר.
אז מה זה אומר עבורכם ועבור ילדיכם?
ובכן, בא נאמר שאתם רוצים ללמוד ספרדית.
אתם יכולים לשנות את ההקשר שלכם
ולהקיף את עצמכם באנשים אחרים שגם רוצים ללמוד
ועוד יותר טוב, אם האנשים האלה הם גם אנשים שאתם ממש מחבבים.
ככה תהיה לכם מוטיבציה גדולה יותר להשתמש בפעולה מנהלתית.
או בא נאמר שאתם רוצים לעזור לבת שלכם להצליח יותר בשיעורי הבית במתמטיקה.
אתם יכולים ללמד אותה אסטרטגיות ליישום של פעולה מנהלתית
בהקשר הספציפי הזה,
כמו לשים את הפלאפון בצד לפני שהיא מתחילה ללמוד
או לתכנן פרסים אחרי שהשלימה שעת לימודים.
עכשיו, אני לא רוצה שזה ישמע כאילו ההקשר הוא הכל.
פעולה מנהלתית היא ממש מורכבת, והיא מתבססת על מספר רב של גורמים.
אבל מה שאני רוצה שתזכרו
הוא שאם אתם רוצים לשפר את הפעולה המנהלתית שלכם
בהיבט מסוים של חייכם,
אל תחפשו תיקון מהיר.
תחשבו על ההקשר
ואיך אתם יכולים להפוך את המטרות שלכם כך שיהיו חשובות לכם יותר,
ואיך אתם יכולים להשתמש באסטרטגיות
לעזור לכם במצב הספציפי הזה.
אני חושבת שהיוונים הקדמונים נתנו לזה את הכותרת הטובה ביותר כשאמרו: "דע את עצמך",
וחלק מרכזי בזה הוא להבין איך ההקשר יכול לעצב את ההתנהגות שלכם
ואיך אתם יכולים להשתמש בידע הזה להשתנות לטובה.
תודה רבה.
(מחיאות כפיים)