Jelenleg a legjobb becslésünk arra, hogy mikor volt a "nagy bumm"
- ismétlem, nem nagyon szeretem ezt a kifejezést,
mert azt sugallja, hogy valamilyen robbanás volt,
pedig valójában ez valamifajta tágulása a térnek,
amikor a tér elkezdett egy szingularitásbók kiindulva tágulni -,
de a legjobb becslésünk szerint
13,7 milliárd évvel ezelőtt volt.
És bár megszoktuk, hogy milliárd nagyságrendű számokkal foglalkozunk
- főleg ha nagy pénzösszegekről beszélünk, vagy ilyesmi -,
ez egy hihetetlen időtartam.
Úgy látszik, mintha kezelhető lenne, de valójában nem az.
A későbbi videókban pontosabban fogok beszélni az időskáláról,
így valóban meg tudjuk becsülni, milyen hosszú,
vagy éppen elkezdjük megérteni,
hogy nem tudjuk helyesen megítélni, hogy milyen hosszú 13,7 milliárd év.
És azt is szeretném hangsúlyozni, hogy ez a jelenlegi legjobb becslésünk.
Még az én életemben is, még az én életemben,
amikor ténylegesen tudtam az ősrobbanásról, amikor odafigyeltem rá,
hogy mennyi a legjobb becslés,
ez a szám ekkor is változott,
tehát gyanítom, hogy ez a szám a jövőben
még pontosabb lehet, vagy változhat egy kicsit.
De ez a legjobb becslésünk.
Ezt figyelembe véve szeretném, ha elgondolkodnánk azon.
hogy mit mond ez nekünk a megfigyelhető világegyetem méretéről.
Tehát ha az egész tágulás 13,7 milliárd évvel ezelőtt kezdődött.
13,7 milliárd évvel ezelőtt
minden, amit ismerünk a háromdimenziós univerzumunkban,
egyetlen pont volt,
ez a leghosszabb idő, ameddig egy olyan fényfoton utazhatott, amelyik éppen most ér el minket
- tehát mondjuk, ez itt az én szemem,
ez a szempillám, pont ilyen -,
éppen most ér a szemembe,
vagy esetleg egy teleszkóp lencséjébe.
A leghosszabb idő, amióta ez utazhatott,
13,7 milliárd év,
13,7 milliárd évig utazhatott.
Tehát ha megnézzük ezt az ábrát
- ez azt hiszem, két vagy három videóval ezelőtt volt
a megfigyelhető világegyetemről -, amit rajzoltam, ez a kör volt,
és amikor erről a távoli objektumról jövő fényt nézzük,
ez a fény éppen elér minket,
mi itt vagyunk,
a távoli objektum azt hiszem, itt volt,
és erről a távoli tárgyról induló fény
éppen most ér el hozzánk,
13,7 milliárd évbe telt ennek a fénynek eljutni hozzánk.
Most hezitálok, hogy mit csináljak,
mert olyan hatalmas távolságokról beszélünk,
és olyan hatalmas időtartamról beszélünk,
hatalmas időtartamról, amely alatt maga a tér tágul,
meg fogjuk látni ebben a videóban, hogy nem mondhatjuk,
hogy ez a tárgy itt,... ez nem szükségszerű, ez nem,...
nagybetűvel írom, ez NEM 13,7 milliárd fényévre van tőlünk.
Ha kisebb időtartamról beszélnénk,
vagy kisebb távolságokról,
akkor mondhatnánk ezt közelítőleg,
magának az univerzumnak a tágulása nem okozna akkora különbséget.
Hadd tegyem még világosabbá!
Egy tárgyról beszélek itt,
de beszélhetnénk akár erről a pontról a térben,
valójában a térben és időben kellene beszélnem erről a pontról.,
mert egy bizonyos pillanatban nézzük.
De ez a pont nem13,7 milliárd fényév távolságra van a mi jelenlegi helyünktől.
Jó pár okunk van elgondolkodni ezen.
Először is gondoljunk arra, hogy ezt a fényt
13,7 milliárd évvel ezelőtt bocsátotta ki valami.
Amikor ez a a fény elindult,
akkor sokkal közelebb voltunk ehhez a ponthoz.
Ez a pont sokkal közelebb volt ehhez a ponthoz,
ahol most vagyunk az univerzumban,
sokkal közelebb volt ehhez a ponthoz az univerzumban.
A másik dolog, amin gondolkodnunk kell,
hogy ez -hadd rajzoljam le!
Menjünk 300 000 évvel későbbre,
mint amikor ez a szingularitás elkezdett tágulni,
tehát most 300 000 évnél tartunk az univerzum történetében,
szóval nagyjából 300 000 év az univerzum életében.
Szerintem nézhetjük így.
Először is, ebben az időben még nem különültek el érdemben a dolgok
úgy, mint most
- fogunk erről többet beszélni, amikor
a kozmikus mikrohullámú háttérsugárzásról beszélünk -,
ekkor az univerzum
valamiféle egyenletes, fehéren izzó hidrogén plazma volt.
Majd fogunk erről beszélni,
ez mikrohullámokat bocsátott ki,
sokat fogunk erről beszélni a következő videókban.
De csak gondoljunk két pontra ebben a korai univerzumban!
Ebben a korai univerzumban mondjuk, legyen ez a pont,
és mondjuk legyen ez, ahol most vagyunk.
Ez a pont, ahol most vagyunk.
Tulajdonképpen csak vázlatosan csinálom, nem a középpontba teszem,
mert szerintem így könnyebb elképzelni,
ha nem a középpontban van.
És mondjuk az univerzumnak ebben a korai állapotában
gyorsan fogtál volna néhány vonalzót, és megmérted volna ezt a távolságot,
és ez 30 millió év lett volna.
És mondjuk ebben a pontban
ez a test itt - rózsaszínnel rajzolom -,
ez a test kibocsát egy fotont,
talán a mikrohullámú frekvenciatartományban
- majd fogjuk látni, hogy ebben a tartományban bocsátotta ki -,
tehát kibocsát egy fotont.
Ez a foton fénysebességgel halad, ez fény.
Ez a foton azt mondja: "Tudod, mit?
Csak 30 millió fényévet kell megtennem.
Nem túl rossz.
30 millió év múlva érek oda."
Egy meghatározott értékkel fogom csinálni.
Sokkal bonyolultabb a matematikája, mint ahogy itt csinálom,
de szeretném szemléltetni,
hogy mi történik itt.
Tehát mondjuk, ez a foton
azt mondja 10 millió év múlva, nagyjából 10 millió év múlva:
"Körülbelül itt kellene lennem,
a távolság harmadánál kellene lennem."
De mi történik ez alatt a 10 millió év alatt?
Nos, ez alatt a 10 millió év alatt
az univerzum tágult valamennyit,
az univerzum talán jócskán kitágult.
Hadd rajzoljam le a kitágult világegyetemet!
Tehát 10 millió év elteltével a világegyetem lehet, hogy így néz ki,
tulajdonképpen lehet, hogy még ennél is nagyobb,
ilyet rajzolok.
10 millió év alatt az univerzum
lehet, hogy jócskán kitágult.
Tehát 10 millió év a jövőbe,
a kozmológiai időskálán még szinte
a világegyetem gyerekkorában vagyunk,
hiszen 13,7 milliárd évről beszélünk.
Tehát mondjuk 10 millió év,
10 millió év telik el.
A világegyetem kitágult.
Ez a pont, ahol ebben a pillanatban voltunk,
most már itt van.
Ez a pont, ahonnan a foton eredetileg elindult,
most itt lesz.
A foton azt mondja: "Oké, 10 millió fényév után
ide fogok jutni."
Közelítek, nagyon leegyszerűsítem,
de szeretném, ha lenne elképzelésed.
Tehát ez a pont, ahová a foton kb. eljut
10 millió év alatt, körülbelül itt van.
Az egész univerzum kitágult,
az összes pont távolabb került egymástól.
Mi is történt itt?
Az univerzum kitágult,
ez a távolság, ami 30 millió fényév volt
- csak közelítő számokat mondok,
nem tudom a tényleges számokat,
ez valójában... ez tényleg csak azért,
hogy legyen elképzelésed,
igen, legyen elképzelésed arról, hogy mi történik itt -,
ez a távolság most már nem 30 millió fényév,
lehet, hogy 100 millió,
tehát most már 100 millió fényévre vannak egymástól.
A világegyetem tágul,
ezek a pontok,... a tér lényegében szétterül,
el tudod képzelni, olyan, mint egy trambulin,
vagy egy léggömb felszíne,
egyre jobban kifeszül.
És így ez a pont, ahol történetesen a fény van
10 millió év elteltével
- 10 millió évig utazott,
de sokkal nagyobb távolságra jutott -,
ez a távolság most nagyságrendileg...
talán nagyságrendileg 30 millió fényév.
Ez nem precíz matematikailag,
nem csináltam matematikai számításokat.
Tehát ez 30 millió fényév.
És igazából nem is kellene ugyanabban az irányban lennie,
mert a távolság, amit megtett, és a távolság, amit meg kell tennie
- a tágulás miatt - nem fog teljesen egy egyenesbe esni.
Legalábbis ahogy én elképzelem, nem kellene, úgy gondolom.
Egy erős kijelentést fogok tenni erről.
Ez a távolság, lehet, hogy ez a távolság itt
már 20 millió fényév,
Mindig, amikor megtesz valamekkora távolságot,
a tér, amin áthaladt, kitágult.
Szóval még ha 10 millió évig is utazott
a távolság, amelyet megtett,
már nem 10 millió fényév hosszúságú,
mostanra kitágult 20 millió fényévre.
És a távolság, amit még meg kell tennie,
már nem csak 20 millió fényév,
lehet, hogy most 80 millió fényév,
most 80 millió fényév.
Így ez a foton lehet, hogy kezd frusztrálttá válni.
Van egy optimista nézőpont, hogy
nahát, meg tudtam tenni 20 millió fényévet
10 millió év alatt,
úgy tűnik, gyorsabban mozgok, mint a fénysebesség.
A valóság az, hogy nem, mert maguk a térbeli koordináták húzódnak szét,
ritkábbak lesznek.
Szóval a foton csak fénysebességgel mozog,
de a távolság, amit valójában megtesz
10 millió év alatt, több, mint 10 millió fényév,
ez 20 millió fényév.
Szóval nem lehet csak egyszerűen összeszorozni a sebességet az idővel
ezen a kozmológiai skálán, főleg, ha a tér pontjai maguk
- a koordináták távolsága -
távolodnak el lényegében egymástól.
Azt hiszem, látod, vagy esetleg látod,
merre tartunk.
Oké, ez a foton azt mondja: - hadd írjam ezt le -
"ez 80 millió fényév, további 40 millió év alatt
talán odaérek."
De a valóság az, hogy 40 millió fényév,
bocsánat, 40 millió év múlva
- mert ez 80 millió fényév -,
a valóság az, hogy 40 millió évvel később,
tehát ha további 40 millió év telik el, váratlanul
az univerzum még jobban kitágul.
nem is rajzolom le az egész gömböt,
de a hely, ahonnan a foton elindult,
valahol itt lehet,
és a mi jelenlegi pozíciónk itt van.
10 millió év után a fény ide jutott,
és most, 40 millió év után
valahol itt van.
Tehát most ez a távolság,
ezen két pont közötti távolság,
amikor elkezdtük, akkor 10 millió fényév volt,
aztán 20 millió fényév lett,
és most lehet, hogy nagyságrendileg - nem tudom -
egymilliárd fényév.
Lehet, hogy most egymilliárd fényév.
És lehet, hogy ez a távolság
- csak találomra mondom ezeket a számokat,
valójában ez valószínűleg túl nagy erre a pontra,
ez most 100 millió fényév,
ez most 100 millió fényév -
és most lehet, hogy ez a távolság
- nem tudom - 500 millió fényév,
és lehet, hogy most az egész távolság a két pont között
egymilliárd fényév.
Tehát láthatod, hogy a foton egyre frusztráltabb lehet.
Megtesz egyre több távolságot,
hátranéz, és azt mondja: "Nahát, csak 50 millió év telt el,
és megtettem 600 millió fényévet,
ez elég jó."
De csalódott, mert azt gondolta,
hogy csak 30 millió fényév távolságot kell megtennie,
de ez folyamatosan nő, mert a tér maga tágul.
Az igazság az - visszatérve az eredeti felvetéshez -,
hogy ez a foton, amelyik éppen most ért el hozzánk,
ez már, mondjuk 13,4 milliárd éve utazik.
Szóval éppen most ért el hozzánk.
Hadd ugorjak 13,4 milliárd évet előre
ebből az időpontból a mai napig!
Tehát ha megrajzolnám az egész megfigyelhető univerzumot ide,
ez a pon,t, ahonnan a fotont kisugározta valami, itt lesz
mi pedig itt vagyunk.
És hadd tegyek valamit világossá!
Ha az egész megfigyelhető világegyetemet rajzolom le,
akkor a középpontnak ott kell lennie, ahol mi vagyunk,
mert ugyanakkora távolságot tudunk megfigyelni
- ha a dolgok nem igazán -
ugyanakkora távolságot tudunk megfigyelni minden irányban,
tehát talán itt középen helyezkednénk el.
Tehát ha ez lenne a z egész megfigyelhető világegyetem,
és a fotont 13,4 milliárd évvel ezelőtt bocsátotta volna ki valami
- tehát 300 000 évvel a kezdeti "nagy bumm" után -,
és éppen most ért ide,