ליד חור שחור הזמן והמרחב עושים כמה דברים מאוד מוזרים מאד כי חורים שחורים הם כנראה ביותר
המקומות האלימים ביותר שאנחנו מכירים ביקום. הנהר הזה מספק אנלוגיה יפה של מה קורה
למרחב וזמן ככל שאתה מתקרב יותר ויותר, לחור השחור.
כעת במעלה הזרם המים זורמים לאט למדי.
נדמיין כי הוא זורם ב שלושה קילומטרים לשעה
וכן אני יכול לשחות ב- 4, כך אני יכול לשחות מהר יותר הזרימה ויכול בקלות לברוח
אבל כפי שאתה ללכת עוד יותר, רחוק במורד הנחל לכיוון
המפל במרחק, הנהר זורם יותר מהר.
דמיינו כי החלטתי לקפוץ לנהר פשוט יש בקצה של המפלים
המים זורמים מהר יותר אני יכול לשחות.
כך, לא משנה מה עשיתי, לא משנה כמה קשה שניסיתי
לא אהיה מסוגל לשחות בחזרה במעלה
אני נשאתי בטבורה לכיוון הקצה, אני יעלם מעל למפלים
ובכן, אותו דבר קרוב חור שחור,
מכיוון השטח זורם מהר יותר מהר יותר, מהר יותר
לכיוון החור השחור.
פשוטו כמשמעו, זה דברים, אזור שטח שבו אני נמצא, זורם מעל הקצה לתוך החור השחור.
לאחר מכן, בנקודה מאוד מיוחד, הנקרא אופק אירועים, השטח הוא וזורמת
מהירות האור לתוך החור השחור.
אור עצמו, הנסיעה ב 300.000 ק מ לשניה לא הולך מהר מספיק כדי לברוח את זרימת
האור עצמו לצלול לתוך החור השחור.
ובכן, כפי אתה נופל לתוך חור שחור, פני אופק אירועים, אז אם היית הולך רגל תחילה, הרגליים יהיה
מאיץ מהר יותר את הראש, אז אתה להיות מתוח
אתה תהיה ממש spaghettified.
כעת אתה מקבל היישר אל המרכז,
לאחר מכן ההבנה שלנו של חוקי הפיזיקה נשברת.
התיאוריה הטוב ביותר שלנו של חלל וזמן, תורת היחסות הכללית של איינשטיין
אומר כי המרחב והזמן הופכים לאין שיעור מעוקל, כי
מרכז החור הופך צפוף עד אין קץ
המקום הזה נקרא הסינגולריות וזה המקום
היכן עוצר הבנתנו היקום.