Herääminen
on seuraava luonnollinen vaihe ihmisen kehityksessä.
Herääminen on yksinkertaisesti oleellisen olemuksemme luonteen tunnistamista.
Se ei ole jokin outo, mystinen uskonnollinen kokemus
joka on vain harvojen saatavilla.
Se on kaikkien saatavilla.
Olemme pohjimmiltaan jo täysin hereillä, täysin tietoisia.
Ja se on täysin rajatonta.
Todellinen luontosi on lähempänä
kuin se minuus, joka luulet olevasi.
Tietoisuus on maailmankaikkeuden perimmäinen todellisuus.
Seuraava askel tieteessä on nähdä, että tietoisuus on perustavanlaatuista.
Mitä herääminen edes on?
Selittäkää joku se minulle.
Heräävä mieli osa 1: Tunne itsesi
Mitä on herääminen?
Kutsutpa sitä todelliseksi itseksi, välittömäksi itseksi tai ei-itseksi,
tai Buddha-luonnoksi, Tao- tai Kristus-tietoisuudeksi.
Sillä ei todella ole väliä.
Tässä elokuvassa aiomme kutsua sitä tietoisuudeksi.
Tietoisuus
ei ole minkään uskonnon omaisuutta.
Herääminen tai tietoisuuden ymmärtäminen
on kuin herääminen unesta.
Hahmosi uni
elämän näytelmässä.
Hahmojemme kautta
koemme maailman
kaikessa kauneudessaan ja rumuudessaan.
Voimme kutsua tätä elämän ja kuoleman kaksinaisuuden kokemukseksi.
Kuljemme ympyrää kiinnittyneenä hahmojemme
ajatuksiin ja tuntemuksiin.
Hyvä ja huono.
Sota ja rauha.
Valo ja pimeys.
Syntymä ja kuolema.
Kunnes heräämme ja huomaamme,
ettemme ole tämä hahmo.
KUTSU
Tässä elokuvassa esitämme sinulle kutsun
tulla kokemaan todellisen luontosi.
Suora kokemus, ilman järkeilyä...
Kuka sinä olet?
Toistamme tämän
kutsun eri tavoin.
Kun kysyt itseltäsi kuka olet,
anna kaiken olla juuri niin kuin on.
Älä käytä mieltäsi saadaksesi jotain tapahtumaan,
tai löytääksesi vastauksen mielen tasolla.
Älä myöskään yritä sivuuttaa mieltäsi.
Aikomuksenasi vain kokea suoraan kuka olet.
Antamalla mielen olla “en tiedä” -mieli.
Herääminen on vastaus kaikkiin maailman ongelmiin kaikilla tasoilla.
Kaikki maailman ongelmat johtuvat harhaluulosta.
Mielen perustavanlaatuisesta harhasta.
Harha on se, että minä olen tämä rajoitettu hahmo.
Kun elämme pienestä, erillisestä itsestämme käsin,
tyytymättömyys on aina läsnä.
Kyse voi olla suuresta tyytymättömyydestä kuten traumasta,
tai sitten vain tunteesta taustalla...
"Jokin ei ole oikein."
"Jotain on vialla." "Jotain puuttuu."
Silloinkin kun koen mielihyvää, tai saavutan jotain elämässäni,
Jopa silloin kun minulla on hyvä suhde.
Jos pysähdyn hetkeksi
tunnen tyytymättömyyttä,
kuin olisin eristetty jostakin.
Tämä tunne joka näyttäisi olevan
useimmilla ihmisillä, voi motivoida meitä
heräämään pienestä erillisestä itsestämme,
jonka luonto on eräänlainen eroahdistus.
Tällä rajoitetulla hahmolla on taipumus tarttua siihen, mitä se haluaa.
Kyseessä on vain kokoelma ehdollistettuja malleja.
Tavoitella sitä mitä kaipaa tai yrittää työntää pois se mitä ei halua.
Se on loputon prosessi mielihyvän tavoittelun,
ja tuskan välttelyn välillä.
Jos uskomme olevamme
tämä hahmo, ehdollistettu malli,
silloin me kärsimme ja luomme kärsimystä maailmaan.
Maailmasta tulee egoistisen tietoisuuden heijastus.
Heräämisen hyöty on se,
että sinä kärsit vähemmän
ja ihmiset ympärilläsi kärsivät vähemmän.
Ei ole epäilystäkään, että Jumalan ymmärtäminen
oli itselleni herätys.
Suurin herätys mitä olen koskaan kokenut.
Aivan kuin olisin ollut unessa 50 vuotta.
Kävellen ympäriinsä kuin robotti, tekemällä asioita joita minulle opetettiin
kun olin nuori. Tiedätkö, minulla oli valmis suunnitelma.
Hanki tyttöystävä, hanki auto, hanki työ, hanki talo, hanki puoliso.
Kaava, jonka mukaan luulin, miten elämää kuuluisi elää.
Kunnes täytin 53 vuotta.
Tajusin, että vaikka olin tehnyt suurimman osan noista asioista
ja saavuttanut jonkin verran ammatillista menestystä,
sillä ei ollut merkitystä. Herätä 53-vuotiaana ja tajuta
että millään näillä asioilla
ei ollut merkitystä.
Olin järkyttynyt ymmärtäessäni mitä tämä kirjaimellisesti tarkoitti.
Kuinka turhaa se kaikki oli.
Kuka sinä olet?
Kun lopetat hahmollesi laaditun
käsikirjoituksen seuraamisen, joka
on peritty vanhemmilta, yhteiskunnalta
ja biologisen ehdollistumisen kautta,
peliin avautuu uusia ulottuvuuksia.
Avautuva polku
ei ole reitti määränpäähän.
Se on reititön polku
harhakuvitelmien riisumiseksi
päästäksesi juuri sinne, missä olet nyt.
Nimeni on Rupert Spira.
Puhun olennaisesta nondualismin
(ei-kaksinaisuus) ymmärtämisestä, joka on
kaikkien suurten uskonnollisten ja henkisten perinteiden taustalla.
Kirjoitan ja johdan ohjattuja meditaatioita
ja käyn keskusteluja, joiden tarkoituksena on johtaa
tämän ymmärryksen
kokemukselliseen tunnistamiseen.
Sen ymmärtämiseen, että
rauhaa ja onnea,
joita me kaikki kaipaamme
yli kaiken, ei voi koskaan
määritelmän mukaan löytää objektiivisesta kokemuksesta.
Sitä eivät voi koskaan tarjota esineet, aineet,
aktiviteetit tai suhteet.
Suosittelen
sisäistämään tämän kunnolla,
jottei käytä loppuelämäänsä
etsien täyttymystä sieltä, mistä sitä ei voi löytää.
Jokainen, joka katsoo tätä elokuvaa, katsoo sitä siksi, että
hän on joko ymmärtänyt tai oivaltanut,
että rauhaa ja onnea, jota he kaipaavat, ei voi löytää
objektiivisesta kokemuksesta,
ja ovat aloittaneet tutkimuksen todelliseen luontoonsa.
Se on tärkein tutkimus
jonka ihminen voi tehdä, ja se on tutkimus,
josta onnellisuutemme riippuu.
Elämäni suurin kysymys,
jonka uskoisin suurimman osan ihmisistä kysyvän itseltään jossain kohtaa on se,
että "Mitä järkeä tässä on?"
"Mikä on elämän tarkoitus?"
Yllätyksekseni minulle kerrottiin, että elämän tarkoituksella
ei ollut mitään tekemistä minkään tekemäni kanssa.
Kyse ei ollut työstäni,
ei urastani,
ei tuskin mistään fyysiseen elämääni liittyvästä.
Ne olivat osa elämääni, mutta ne eivät olleet elämän tarkoitus.
Elämäni tarkoitus, sellaisena kuin olen sen ymmärtänyt,
oli kokea kokea,
ilmaista, havainnollistaa ja täyttää
todellinen identiteettini. Kuka todella olen.
Luulen, että suurin kysymys,
jonka useimmat ihmiset kohtaavat on kysymys,
jota tuskin kukaan kysyy koskaan itseltään, tai ei vastaa siihen.
Elämän suurin kysymys
on ymmärtääkseni "Kuka minä olen?".
Kuka minä olen?
Olenko vain fyysinen olento
niin kuin lintu taivaalla tai kala meressä?
Tai ehkä jokin hienostuneempi identiteetti mutta yhtä kaikki fyysinen kokonaisuus.
Synnyn, elän, kuolen.
Sen alku ja loppu.
Vai onko mahdollista,
että olen jotain enemmän?
Onko mahdollista, että olen henkinen olento,
joka elää fyysistä kokemusta?