[Gowanus, Brooklyn]
A művészlétnek olyan nagy része múlik a hétköznapi életen,
a hétköznapi interakciókon, politikán.
És a munkának olyan nagy része szól az én ábrázolásáról.
["Maryam Hoseini Mindennapi Absztrakciói"]
Először 13 éves koromban jöttem rá,
hogy a rajzolás olyasmi, amit nagyon szeretek.
Volt egy tanárom az iskolában,
és az ő tanításmódja...
és az, hogy milyen erős ember volt,
nőként egy olyan helyen, mint Irán...
szerintem ezért érdekelt annyira.
Nagyon élénken emlékszek arra, amikor rájöttem,
"Rajzórákra akarok menni."
"Tovább akarok dolgozni."
És hatalmas papírkupacaim voltak a szüleim házában.
Mindig azt érzem, hogy én rajzoló vagyok.
Azzal kezdem, aztán festek egy kicsit,
és aztán fölülre is rajzolok.
És így mindig oda-vissza váltogatok.
Szóval, felkértek, hogy alkossak valamit egy híres versről,
a "Layla és Majnunról."
Egy tiltott szerelemről szól.
Kialakítottam egy sorozatot,
a címe: "Titkok Közte és az Árnyéka Között."
A női karakter jobban érdekelt,
mivel úgy tűnt, rá senki sem figyel,
mert az egész arról szól, hogy Majnun hogyan őrült meg.